Ahoj.
Není ti nic?
- Nikdy mi nebylo líp. - Snídaně je na stole.
- Dobře. Hned tam budu. - Charlie. Charlie?
Hlavně opatrně, jo?
Hned přijdu, Sereno.
MUŽ NA VRCHOLU
V Turpmtine máme takovou tradici.
Ještě před ovesnou kaší a lívanci z podmáslí
děláme namazání.
Myslel „pomazání“.
Říkám namazání, protože to léčí jako mast.
V Texasu mají rčení, které ukradli Georgii.
„Má hromadu klobouků, ale krávy žádný.“
Znamená to, že ve skutečnosti není kovboj.
Ale ty, Herbe...
tobě v žilách koluje krev frajera Johna Waynea.
Takže ti teď uděluju tvůj vlastní
turpmtinský Stetson.
To je frajer!
Vážně mu to sluší.
Jo. Hyjé!
Řekni to.
Hyjé!
To ušlo. A jde se jíst!
Tak jo.
Proti inkluzi nic nemám, víte?
Ale když se dělá místo pro všechny,
někoho kvůli tomu občas vytlačí.
A koho asi tak vytlačují nejvíc? No?
Černocha ne. Asiata taky ne. Ani žádnou ženu.
A rozhodně ne trans GBTQ, kdepak.
Dneska vytlačují bílého muže.
Kvůli pozitivní diskriminaci a podobným praktikám
bílému americkému muži odzvonilo.
A to je fanatismus.
Ten hulibrk je nebezpečnej hlavně proto, že zní rozumně.
- Pořád mi není jasné, co mám dělat já. - To jsem ti už řekl.
Najít na něj přes Crokera špínu a zjistit, kdo byla ta baba.
A je to tady.
Vybral sis politiku. Existuje důvod, proč já ne.
Co tím chceš říct?
- Já ne... - Jsi lepší než já?
- To si nemyslím. - Ale jo.
Vždycky sis to myslel. Tak mi řekni, co sis vybral ty?
Byznys s Crokerem. Co to o tobě vypovídá?
Víš, cos řekl, když jsi tu blbou práci vzal?
Pořád jsi mi tady mlel o plánech
na výstavbu cenově dostupného bydlení pro lidi s nižšími příjmy.
Jak jsi s tím pokročil?
Protože Croker postavil leda tak
luxusní byty a ten odpornej mrakodrap Croker Concourse.
To po tobě zbyde.
- Nemáš mnou co pohrdat. - Pohrdám tím, co po mně chceš.
Jo? Tak s tou svou hrdostí jdi do prdele.
Tolik hněvu.
A to kvůli mně?
Jo.
- Váš oblek na shromáždění. - Díky.
Oba nás na škole učili o morální filozofii Johna Rawlse. To nás sblížilo.
Lišíme se jenom v tom, že ty hezky mluvíš a já hnusně jednám.
A aspoň podle mě je hnusný jednání lepší.
Co se stalo? Jestli se můžu zeptat.
Vím, že máš svou práci rád. Je fajn.
Pohybuješ se mezi spoustou fakt zajímavých lidí, ale...
Co se podle tebe stalo?
Jak to jde, Herbe?
Charlie.
Je to nádhera.
To máš recht. Zvlášť na lovení.
My nelovíme. Křepelky ani nic jiného.
- Už jsem to říkal. - A zkoušels to?
Musím říct, že by tě to možná samotnýho překvapilo.
Marsha je členkou PETA.
S tou organizací jsme tady zajedno.
My ty ptáky totiž chováme.
Kvůli lovu.
Ale i tak. Nebýt nás, vůbec by se nenarodili.
Já bych řekl, že PETA by s tím neměla problém.
Jak to jde v práci?
Dobře.
Je mi jasné, že mě tady chceš přesvědčit, ať si pronajmu Concourse.
Nevadí mi to.
Lidi takhle uzavírají dohody v jednom kuse. Třeba při golfu.
Proč ne při lovu ptáků, co k tomu chováš?
- Ale mluvme na rovinu. - Jsem pro.
Možná se rozhodnu do toho s tebou jít.
To pak půjde o čísla.
V Turpmtine je krásně, máš fajn kluka a krásnou ženu.
Ale moje rozhodnutí stejně bude záviset na číslech.
Nelíbí se mu to.
Jen co dostal klobouk, hned se napřímil.
Z toho hada měli hrůzu. Nemůžeš je nutit střílet křepelky.
Nebudou muset nic zabíjet. Začneme pářením koní.
- First Draw má dneska velkej den. - Kristepane.
- Charlie je v Turpmtine. - Jako teď?
S Herbem Richmanem. Může ho zachránit. Vlastní Definition America.
- Vzal ho tam tryskáčem? - Challengerem 600.
Dneska se má vrátit.
Podle mých zdrojů má dorazit na ten galavečer.
Parchant namyšlenej. Pořád si žije na vysoký noze.
Ale tomu už je oficiálně konec. Dneska začíná operace Rozdrcení.
Nemůžu se dočkat.
Zapojte taky Marka Thorgena z právního.
Teď ho vykoupeme ve chcankách.
Na můj vkus není dost vyděšenej.
Jsem vám za to vážně vděčná.
Není za co.
A jste na to ten správný právník, že ano?
Já jenom že trestní právo neděláte.
Teď jen přijmeme vinu a oznámíme, jak jsme se dohodli s prokurátorem.
Takže tři minutky a hotovo?
- Jste drsná. - Nepochybuju o vás.
Pochybujete.
Ale to nevadí.
Mám z toho špatný pocit.
- To už jsi říkala. - Je členkou PETA.
To taky.
Charlie, co jí to dělají s ocasem?
Dají ho stranou, aby tam nepřekážel.
I ona sama je šampionka. Všechno jsou to boží stvoření.
Tak pojď.
Tak jo, půjdeme tudy.
Jsou to citliví liberální demokrati.
Prosím tě.
- Vážně to dopustíme? - Jestli mu to umíš vymluvit, tak do toho.
Hodně štěstí.
Klid, holka. Pojď.
Dolů.
Hodná holka. Na.
Tak.
A jde se na to. No jo.
- Drž ji. - Držte. Tak.
Blíž. A níž.
- Níž? - Tak jo, už je tam.
- Výborně. - Ty jo, tohle je život.
Drž ji.
To není správné.
- Jo. - Hej.
Hodná holka.
Hodná.
- To se nepovedlo. - To ne.
Něco tě bolí?
Zase to koleno.
Namohl jsem si ho s tím chřestýšem. Už musím na tu operaci.
Co to sakra bylo?
Fakt sis myslel, že to na Richmana udělá dojem?
Předně musíš uznat, že to bylo něco.
Doufals, že si to spojí s tebou?
Posměšky teď nepotřebuju.
Většinou máš dobré instinkty.
Hej, chtějí odjet.
Hned.
Obžalovaný, povstaňte.
Pane prokurátore, chápu správně, že souhlasíte s trestem 30 dnů?
Ano, ctihodnosti.
Obžalovaný udeřil a omráčil policistu.
Lid 30 dnů považuje za přiměřený trest.
Mně to přiměřené nepřijde. Třicet dní je výsměch.
- Na čí straně jste? - Ctihodnosti.
Dopustil se napadení s vážnými následky.
Policista s ním zacházel hrubě a násilně.
Odsouhlasím 60.
To odmítáme.
Při procesu mu hrozí osm až 16 měsíců.
Nejen že Conrad Hensley nebyl nikdy trestán...
Prosím vás, přestaňte pořád šermovat tím, že nebyl trestán.
Tady nejde o minulý rok ani minulý měsíc, ale o minulé úterý.
Můj klient je manžel a bude otcem.
Jeho žena Jill je tu s námi. Navíc je zaměstnaný.
- Ten incident... - Momentíček.
Mladá dámo, vy jste žena podezřelého?
Ano, ctihodnosti.
Poradil vám jeho obhájce, abyste vstala, až na vás ukáže?
Ne, pane.
Posaďte se.
Pane White, hodláte pohrdat soudem?
Zatím se držím.
Ten omráčený policista má taky rodinu a i děti, jestli se nepletu.
Panu prokurátorovi nepřišlo vhodné sem dnes jeho rodinu přivést.
Ale kdyby tu dnes byli, co by podle vás řekli
na trest ve výši 30 dnů?
Za jeho rodinu mluvit nemohu. To je spíše úlohou pana prokurátora,
který je toho názoru, že 30 dní je spravedlivý trest.
Šedesát dnů, nebo dojde na proces.
Ten asi nevyhrajeme.
A když na něj dojde, soudcem asi bude on.
- Není to správné. - Já vím, ale...
Není to fér.
Je to špatné.
Dohodu odmítáme.
To nemyslíte vážně.
Tak si to spočítáme, ano?
Váš klient bude ve vazbě až do určení data soudu,
který proběhne nejdřív 60 dní od jeho stanovení.
Takže tedy odmítáte 60 dnů, abyste dostali 60 dnů a něco k tomu,
načež vám bude hrozit dalších osm až 16 měsíců.
Tak to zkusíme ještě jednou, ano?
Šedesát dnů, nebo proces?
Volíme si proces.
Obžalovaný bude až do soudu v okresním vězení Fulton.
Počkat, cože? Ve Fultonu?
Je obviněný z násilného zločinu.
- Co to má být? O co vám jde? - Madam.
Nemám ve zvyku posílat do cely těhotné ženy,
ale jsem toho schopen.
Obžalovaný jde do vazby. Soud se odročuje.
- Vyřídím to. Dostanu vás ven. - Fulton?
- Dostanu vás ven. - Ne. To nemůžete.
- To nic. - Jill!
- To nesmíte. - Koukni na mě. Budu v pořádku.
Herbe, podívej.
- Radši nic neříkej. - Bylo to jako v rukavičkách.
Bylo to znásilnění.
Vážně to vypovídá o tom, co jsi zač?
- Možná ano. - Co takhle probrat, co jsi zač ty?
- Co? - Určitě úspěšný podnikatel.
Máš hromady peněz, ale žil jsi doopravdy, Herbe?
Co prosím?
Dnešek si budeš pamatovat celý život.
Něco to s tebou udělalo. Jo, naštval ses.
Ale každý den, kdy něco cítíš, podle mě stojí za to. I když to byl vztek.
Bacha si dávej na ty dny, co splývají jeden do druhého.
No...
Tohle nemyslím jako kritiku.
Nebo možná jo.
Ale až umřeš, všimne si toho někdo?
Mysli si o mně, co chceš,
ale až umřu já, spousta lidí na mě bude mít spoustu vzpomínek.
Hodně z nich mě nenávidí. Ale i tak. Člověk musí žít naplno, Herbe.
K čemu by to jinak bylo?
Zkrátka a dobře,
chlap prostě musí mít koule.
Herbe?
Odjíždíme. Teď hned.
Povíš mi ještě, proč tu jsme?
Jak jsem říkal, slíbil jsem to Wesovi. Je tak těžké to pochopit?
Promiň. Dnešek byl náročný.
Není ti nic?
Je to moje vina, že je ve Fultonu. Soudce tím chtěl potrestat i mě.
- Přestal jsem se ovládat. - Zlato.
Prostě pojďme.
Tak do toho, tleskejte a pojďme ho velebit!
- Zpívejte: „Bůh je mi vším.“ - Bůh je mi vším.
- Tak zpívejte! Bůh je mi vším. - Bůh je mi vším.
- Ve smutku je mou radostí. - Ve smutku je mou radostí.
- Na lepší zítřek je mou nadějí. - Na lepší zítřek je mou nadějí.
- Je stínem skály veliké v zemi vyprahlé. - Je stínem skály veliké v zemi vyprahlé.
Je mým úkrytem.
Ano, Bůh je...
Bůh je...
- Bůh je ti vším. - Bůh je mi vším.
Tak mávejte, jestli je vám vším.
Je mi vším.
- Stojíte při mně? - Je mi vším.
Stojí starosta při mně? Tady je.
Stojí starosta při mně?
No tak, uvítejte tady mého bratra Wese Jordana!
No tak, přivítejte ho.
- Je mi vším. - Je mi vším.
- Bůh je mi vším. - Je mi vším.
Je mi vším. Vším, co potřebuju.
- Je mi vším. - Stojíte při mně?
Děkuju. Děkuju, Bože.
Děkuju, Atlanto. Nastal čas.
Nejde jenom o zítřek.
Žijeme tady a teď. Stojíte při mně?
Amen!
Nikdo v téhle budově není sám.
- Nikdo. - Jo!
Jsme spojení jeden s druhým.
Ale nemusím vám říkat,
že někteří z nás jsou ještě pořád sami.
Někteří z nás nemůžou volit.
Někteří z nás nemají přístup k lékařské péči, když onemocní.
Některé z našich dětí stále umírají na ulicích plných násilí,
takže tenhle pokrok není pokrokem pro všechny.
Ale já chovám naději.
- Ano, Bože. - Chovám naději.
Cítím ji hluboko v kostech, ano,
protože ji cítím v téhle budově.
Amen!
Mého oponenta znáte.
Přiživuje se na nenávisti.
Ale něco vám povím. Tady mezi námi nemá nenávist šanci.
Tady v sobě nikdo nenávist nemá.
Musíme jim ukázat, kým jsme.
Ať vidí, co jsme zač.
Musíme jim ukázat, že dobro je dobré
a že může zvítězit. Stojíte při mně?
- Ano, je mi vším. - Je mi vším.
- Je mi vším.
- Ano, je. - Je mi vším.
- Je mi vším.
- Ano, je. - Je mi vším.
- Je mi vším.
- Ano! - Je mi vším.
Kristova prdel.
Co to má být?
Pane Charlesi E. Crokere, jsem Mark Thorgen
a reprezentuji PlannersBanc.
Mám příkaz od soudu okresu DeKalb, který vydal soudce Oma Lee Listlass,
k zabavení tohoto letadla.
Registrační číslo 7-0-X, Challenger 600,
movitý majetek, na který se vztahuje retenční právo kvůli nesplacení...
To myslíte vážně?
Tohle si o tom příkazu myslím.
To ty, Raymonde?
Říkali jsme, že to letadlo musíš prodat.
Tys to odmítnul, takže teď je naše. Taková smůla.
Co se děje?
Vůbec nic.
Ten příkaz, i když je roztrhaný, je plně platný.
Tito pánové přišli vynutit, co soud nařídil.
A nejsou tady, aby ti chránili zadek?
Vzhledem k vaší diagnóze by nebylo vhodné, abych vás bil.
- Co prosím? - Máme vaše lékařské záznamy.
Jste chcípák.
Omlouváme se, jestli tady vaše cesta neměla končit.
Pan Croker už není vlastníkem toho letadla,
takže ho budeme muset převzít.
Toto letadlo je movitý majetek, kterým je ručeno za půjčku, a bude tedy zabaveno...
- Ani nevím, co to melete! - Říká, že jste v prdeli.
Omlouvám se.
Je důležité, aby to pochopil, tak mluvím jeho rodnou řečí.
Jste v prdeli!
Už navždycky.
Tohle vám nezapomenu.
To doufám.
Mami?
Co tady děláš? Proč ses vrátil?
V Turpmtine se to posralo, tak jsme odjeli dřív.
Ani se nebudu ptát, co to má být.
Vyhráváte?
Zkoušela jsem si šaty na ten galavečer
a narazila jsem na tátovu starou helmu.
A chtěla sis ji vzít na ten ples?
Není ani poledne.
Co se stalo?
Táta přece.
Velkolepě se předvedl.
Dost špatně.
Proč teď?
Už o tom mluvíme dlouho.
Ale já se ptal, proč zrovna teď. Může to počkat.
Ne, nemůže.
- Proč? - Protože nepočkám.
Připadám si slabý, podřadný. A to mi nesvědčí.
Musím být v plné síle.
Dobrá. Najdeme termín.
Chci to nejlepší koleno. Ne jenom nové. Chci nejlepší.
Nejlepší tu máme titanové. Je to špička.
Pro šedesátníka je trochu zbytečné...
Já nechci být žádný šedesátník.
Existuje i novější produkt.
Ještě je ve fázi klinických studií, ale je motorizované a hydraulické.
Počkat, hydraulické?
Je samohybné. Z etického...
Tak to chci.
- Charlie. - Doktore.
Chci ho.
Roztáhnout nohy.
Dobrý. Jdeme.
Na druhou stranu.
Anderson. Berra.
- Tak tu kauci zaplatíme. - Činí milion dolarů.
Na to kašlu. Nemůžeme ho tam nechat hnít.
Zavolej do banky, ať to pošlou.
Ale udělají to? Prý ti zabavili letadlo.
Jen dočasně.
Poslyš.
Možná existuje řešení, taková příležitost.
Udělat si oko u Wese Jordana.
O čem to mluvíš?
Wes nemá nic konkrétního, ale zaslechl,
že Norman Bagovič před lety někoho znásilnil.
V době, kdy jste se přátelili.
Takže...
pokud bys o tom něco věděl...
Charlie. Pardon.
Tvoje účast na tom galavečeru za těchto okolností...
- Už jsem se ohákl. - Dlužíme miliardu.
Na tom plese stojí každý stůl dvacet tisíc.
PlannersBanc z toho udělá předmět doličný.
Je to dobročinná akce.
Kdo se tam neukáže, jako by nebyl. Bude tam každý, kdo něco znamená.
Včetně zástupců a zmocněnců PlannersBanc.
Tohle je může popudit.
- Chtěls sehnat peníze. - Ale i tak.
Lidi, co tam budou, je mají.
Musíš přestat!
S čím mám přestat, Wizi?
Jen málo lidí žije zcela naplno a tak, jak si sami přejí,
a toho si na tobě velice vážím. Opravdu.
Ale za těchto okolností
bys možná mohl být...
trochu míň sám sebou.
Jak to vypadá?
- To vězení... - Zaplatíme kauci.
Dostaneme ho ven.
Běž už domů.
Nevím, jestli bych teď doma vydržela.
Jestli vám to nebude vadit, zůstanu tady a doženu práci.
Aspoň přijdu na jiné myšlenky.
Nechtěla bys s námi na ten ples?
Ne, to by mi asi neprospělo.
Hodně jsem toho zameškala, tak mám co dohánět.
- Určitě? - Určitě. Děkuju.
Dostaneme ho ven.
Nešahej na mě, vole. Jdi do hajzlu.
Hensley!
- Do hajzlu. - Kurva!
Ty jo.
- Jste Conrad Hensley? - Jo.
Jste členem nějakého gangu?
Ne.
- Užil jste dnes drogy nebo pil alkohol? - Ne.
- Byl jste někdy zatčen? - Ne.
- Byl jste někdy odsouzen za zločin? - Ne.
Dozorce Simoninsi, můžete ho odvést na trojku.
Dobře.
Pojďte.
Miller!
Tudy, prosím.
Tak jo.
- No teda. - Tak pojď.
- Vypadáš naprosto úžasně. - Nech toho.
Ale vážně. Skoro to vypadá, že se chceš bavit.
Tak to já nikdy.
To je něco.
Jak jako žes málem nepřišel?
Za současných okolností je to trošku obscénní.
Rogere, brácho, tohleto je obscénní vždycky.
Teď mi někdo četl z dlaně a vypadá to, že mám víc čar života.
A co z toho plyne?
Že jsem plná života. Víš?
Wesi, ráno jsi byl tak zapálený.
Já jsem zapálený pořád. Jenom jsem trošku přiložil.
Přiložils i naději.
- Wesi! - Omluvte mě. Ahoj.
Nemůžu ho vystát.
Nezdržíme se dlouho.
Stačí, aby všichni viděli, že ještě nejsem tuhej.
Což nejsem.
Dobře. Ale až po vystoupení hadí ženy.
Umí střílet z luku nohama.
Lidi mají řeči.
- O čem? - O mně.
Jsem zlatý důl na drby.
Otočit.
Další.
Ruce.
Další.
Ruce.
- Dám si. - Raymonde.
Bavíte se?
Nechal jsem to až na poslední chvíli.
Neměli mou velikost.
Dám vám radu. Nikdy si neberte menší.
Budu si to pamatovat.
- Moc se omlouvám. - Byla to má vina.
Martho? Raymond Peepgrass. PlannersBanc.
Raymonde. Ano, pamatuju si vás.
Hrozně rád vás zase vidím.
Nápodobně.
A ráda vidím, že se vám daří.
Stal se z vás mecenáš umění?
Ze mě? Kdepak. Ale kéž by.
Planners tady má stůl.
- Poslali sem pár lidí. - Aha.
Vypadáte skvěle.
S lichotkami dojdete nejdál.
Cože? To ne. Myslím to vážně.
Jenom jsem žertovala. Vám to taky sluší, Raymonde.
Je mi malý.
Vím to.
Ale je stylový. Má svůj styl.
- Rád jsem vás zase viděl. - Já vás taky, Raymonde.
Nazdar.
Jako doma, vyzuj se. Jasně, otři se s tím o mě.
Ty vole, sleduj, Five-O, ten týpek dostal po čuni.
Hergot.
No není to zábava?
- Charlie. - Joyce. Martho.
Musím říct, že obě vypadáte skvostně.
Jak to šlo v Turpmtine?
Výborně. Mohl bych si na chvilku půjčit Joyce?
Jistě.
Joyce, říkal jsem si,
že bychom někdy měli zajít na oběd nebo večeři.
Dobře. Někdo ode mě se tvým lidem ozve.
Ono to ale trošku spěchá.
Musíme zavzpomínat na staré časy.
Vždyť jsme je neprožili spolu.
Ale prožila jsi je s Normem Bagovičem.
Možná bychom mohli zavzpomínat na to.
Tak teda při obědě.
Martho.
Užil jste si to?
Ne.
Korba už je asi vyklopená.
Překlad titulků: Vojtěch Ulrich