Szia!
Jól vagy?
- Soha jobban. - Rendben. Kész a reggeli.
- Remek. Máris jövök. - Charlie!
Kíméld magad, jó?
Máris jövök, Serena.
TALPIG FÉRFI
A Turpmtine farmon van egy hagyomány.
A kukoricakása és a vajas palacsinta előtt
másféle szentséggel élünk.
Ez a beavatás.
Ez itt a gyógyír, ami orvosság mindenre.
Van egy mondás Texasban, amit Georgiából loptak.
„Kalapja van, marhája nincs.”
Ezt arra mondják, aki nem igazi cowboy.
De te, Herb...
Benned ott lapul egy vérbeli John Wayne.
Úgyhogy ezennel átnyújtom neked a saját
Turpmtine Stetson-kalapodat!
Odanézzenek!
Nagyon fess benne.
Igen. Gyí!
- Halljuk, Herb! Mondd utánam! - Gyí!
Nem rossz. És most együnk!
Rendben.
Semmi bajom az inkluzív szemlélettel,
de ha mindenkinek helyet kell szorítani,
néha egyesek bizony kiszorulnak.
És vajon kicsodák?
Nem a feketék, nem az ázsiaiak, nem a nők,
nem a transzneműek, a GBTQ-hoz tartozók.
A fehér férfi napjaink számkivetettje.
Pozitív diszkrimináció, munkavállalói sokszínűség...
A fehér amerikai férfi a vesztese
ennek a vakbuzgóságnak.
Veszélyes, mert hihetően hangzik, amit mond.
- A faszszopó. - Nem értem, mit akarsz tőlem.
Már elmondtam. Sározd be a pasast Croker segítségével!
Találd meg azt a nőt!
Megint kezded.
Én okkal nem lettem politikus, amíg te igen.
Ez mit akar jelenteni?
- Én nem... - Lenézel engem?
- Nem. - Dehogynem.
Mindig is lenéztél. És mondd, Roger, te mi lettél?
Croker mellett dolgozol. Mi lett belőled?
Emlékszel, miért vállaltad el ezt a melót?
Odáig voltál, hogy Crokerrel majd bárkinek elérhető árú lakásokat építetek.
És mi lett belőle?
Croker nem épített mást,
mint luxusapartmanokat, és azt az ocsmány Croker Concourse-t.
Ez a te örökséged, úgyhogy ne merj lenézni!
A kéréseddel van bajom.
Igen? Dugd fel magadnak a büszkeségedet!
Nagyon dühösnek tűnsz. Ennyire kiborítalak?
Igen?
- A ruhák a gyűlésre. - Kösz.
Az egyetemen a John Rawls iránti rajongás hozott össze minket, Roger.
Csakhogy míg te finoman fogalmazol, én durván cselekszem.
És a durva tett erősebb a szép szavaknál.
Mi történt, ha szabad kérdeznem?
Tudom, hogy szereted a munkád. Jó dolgod van, érdekes helyeken jársz,
érdekes emberek között, de mi...
Szerinted mi történt?
- Hogy érzed magad, Herb? - Charlie!
- Gyönyörű ez a hely. Lenyűgöző. - Az. Vadászatra kiváló.
Mi nem vadászunk. Se fürjre, se bármi másra.
Említettem neked.
Ki sem próbáltad soha? Lehet, hogy magad is meglepődnél.
- Marsha a PETA tagja. - Ez a farm az állatvédelem mintaképe.
- Madarakat tenyésztünk. - Vadászatra.
Igaz, de nélkülünk ezek a madarak ki sem kelnének a tojásból.
Úgyhogy a PETA is elégedett lehet a munkánkkal.
Hogy megy az üzlet?
Jól.
Tudom, hogy azért hívtál ide, hogy bérbe add nekem a Concourse-t,
és ez nem baj.
Hisz mások golfpályákon üzletelnek,
mi miért ne tehetnénk vadászat közben?
- Csak legyünk őszinték! - Jó ötlet.
Még az sem kizárt, hogy meg tudunk állapodni,
de csak a számok számítanak.
Turpmtine csodás, a fiad jóképű, a nejed gyönyörű...
De a számok azok, amik döntenek.
Utálni fogja.
Láttad, hogy kihúzta magát a kalapban?
A kígyótól is frászt kaptak, nem fognak fürjre lődözni.
Nem kell megölniük semmit. A fedezőpajtába megyünk.
- Láthatják First Draw nagy napját. - Krisztusom!
- Charlie a Turpmtine farmon van. - Most?
Egy potenciális befektetővel, Herb Richmannel, a Definition tulajával.
- Magángéppel mentek? - A Challenger 600-assal.
Ma délután jönnek vissza. Állítólag jelenésük van a ma esti gálán.
Az arrogáns fasz! Még most is rázza a rongyot.
De a bulinak ezzel vége. Ma beindul a leszámolás hadművelet.
Már alig várom!
Hívja fel a jogi osztályon Mark Thorgent! Ideje ráhozni a szívbajt a seggfejre.
Még nem szarta össze magát eléggé.
Igazán köszönöm a segítséget.
Nincs mit.
De ugye pontosan tudja, hogy mit csinál, ugye?
Hiszen maga nem védőügyvéd.
Ez csak egy vádalku, amit az államügyész is jóváhagyott.
Tehát három perc az egész?
- Jó kérdés. - Nem kételkedem önben.
Dehogynem.
De semmi baj.
Nem tetszik ez nekem.
- Már mondtad. - A nő állatvédő.
Ezt is mondtad.
Charlie, mit csinálnak a farkával?
Felkötik, hogy ne legyen útban.
Ez a kislány egy született bajnok. Isten csodálatos teremtménye.
- Gyere! - Arra menjenek, kérem!
Ezek érzékeny, liberális demokraták.
Kérlek!
- Nem teszünk semmit? - Ha te le tudod beszélni róla, rajta!
Sok sikert!
Oké, nyugalom!
Csillapodj!
Jó kislány!
Ez az.
Megvan.
- Tartsd meg! - Tartsd! Gyerünk!
Majdnem. Lejjebb!
- Lentebb? - Oké, benn van.
- Szép volt! - Ez az élet.
Tartsd meg!
Ez nem helyes!
- Igen. - Hé!
Jó kislány.
- Ez nem ment túl jól. - Hát nem.
Fáj valamid?
A térdem.
Megrándult, amikor megfogtam a kígyót. Lassan műteni kell.
Mi van veled?
Tényleg azt hitted, hogy Herb Richman vevő lesz erre?
- Remek látványosság volt. - Ettől akarsz remek fickónak tűnni?
Ne gúnyolódj!
Általában jók az ösztöneid.
Haza akarnak menni. Most azonnal.
A vádlott álljon fel!
Ügyész úr, jól értem, elfogadott egy 30 napos vádalkut?
Igen, bíró úr.
A vádlott megütött egy rendőrt, aki eszméletét vesztette.
Az állam szerint a 30 nap arányos büntetés.
Értem. Szerintem meg nem. A 30 nap egyenesen sértés.
- Ön kinek az oldalán áll? - Bíró úr!
A védence súlyos bűncselekményt követett el.
Mr. Hensley-t fizikailag bántalmazták.
Hatvan nap.
- Ez elfogadhatatlan. - A büntetési tétel 8-16 hónap.
Conrad Hensley büntetlen előéletű állampolgár...
Jaj, hagyjon már ezzel a „büntetlen előéletű” maszlaggal!
Mindegy, mit tett tavaly vagy a múlt hónapban.
- Az a kedd számít. - A védencem nemsokára apa lesz.
A neje, Jill is itt van ma, ő is dolgozó polgár.
- Ami történt... - Várjon!
- Hölgyem, maga a vádlott felesége? - Igen, bíró úr.
A férje ügyvédje kérte, hogy álljon fel,
amikor önre mutat?
Nem, uram.
Üljön le!
- Mr. White, megvetést látok az arcán? - Igyekszem leplezni.
Az ájultra vert rendőrnek is biztosan van felesége és gyerekei,
de az ügyész nem tartotta szükségesnek, hogy részt vegyenek a tárgyaláson.
Ám ha itt lennének, ön szerint mit gondolnának
a 30 napos alkuról?
Én nem beszélhetek a nevükben. Az áldozat családját az ügyész képviseli,
és szerinte a 30 nap arányos büntetés.
Hatvan nap, vagy kitűzöm a tárgyalást.
Elveszítenénk a pert.
És jó eséllyel ő lenne a bíró.
- Ez nem helyes. - Megértem, de...
Ez igazságtalan.
Helytelen.
Elutasítjuk az alkut.
Maga viccel velem.
Számoljunk egy kicsit, jó?
A védence őrizetben marad a tárgyalásig,
ami mához képest minimum 60 nap múlva lesz,
vagyis a felajánlott 60 nap helyett
már a tárgyalásig többet fog ülni,
ahol 8 és 16 hónap közötti ítélet várható.
Nos, fussunk neki még egyszer, rendben?
Hatvan nap vagy tárgyalás?
Tárgyalás.
A vádlott a tárgyalásig a Fulton megyei börtönbe kerül.
Tessék? A Fultonba?
Erőszakos bűncselekmény a vád.
- Mi baja van magának? - Asszonyom!
Nem szokásom ugyan terhes nőket lecsukatni,
de ha kell, megteszem.
Vádlottat elvezetni! Az ülést berekesztem.
- Nyugi, kijuttatom. - A Fultonba visznek?
- Kihozom onnan. - Ne! Ezt nem tehetik!
- Semmi baj. - Jill!
- Ne! - Nézz rám! Nem lesz semmi baj.
Herb, nézd...
- Jobb, ha most hallgatsz! - Tökéletes fedezés volt.
Erőszak volt.
Mit akartál? Megmutatni, hogy ez vagy te?
- Talán igen. - Na és ki vagy te, Herb?
- Hogy? - Jó üzletember, nem vitás.
Temérdek pénzed van, de éltél valaha igazán, Herb?
- Hogy mondod? - Sosem fogod elfelejteni ezt a napot.
Felkavart, talán fel is dühített. Megértem.
De egy nap sem volt hiábavaló, amikor éreztél valamit, akár csak dühöt.
Az észrevétlenül összemosódó napok a hiábavalóak.
Nos...
Nem kritikának szánom, de...
Vagy talán mégis.
Szerinted a te halálod fel fog tűnni bárkinek?
Akármit mondasz vagy gondolsz rólam, rám sokan fognak emlékezni.
Jó páran gyűlölettel, de akkor is...
Élni csak teljes erőbedobással érdemes, Herb.
Különben mi értelme?
A lényeg,
hogy nyomot hagyjunk magunk után.
Herb?
Indulhatunk. Most.
- Miért is jöttünk el ide? - Már mondtam. Megígértem Wesnek.
Nehéz felfogni?
Sajnálom. Vacak napom volt.
Jól vagy?
Miattam került a Fultonba.
A bíró engem büntetett vele.
- Kitört belőlem az óriási egóm. - Édesem...
Menjünk be!
Rajta, tapsoljatok ott középen is! Áldjuk az Urat!
- Az Úr a mindenem - Az Úr a mindenem
Rajta, mondjátok!
- Az Úr a mindenem - Az Úr a mindenem
- Ő a boldogságom - A boldogságom
- A bánat közepette - A bánat közepette
- Ő a reményem - A reményem
- A holnapban - A holnapban
- Ő a kősziklám - A kősziklám
- A kietlen pusztaságban - A pusztaságban
A menedékem
Igen, az Úr az
- Az Úr az - Az Úr az
- Ő a mindened - A mindenem
Rajta, integessetek, ha ő a mindenetek!
A mindenem
- Egyetértetek ? - A mindenem
Hol a polgármester ? Itt jön
Hol a polgármester ?
Rajta, nagy tapsot kérek a testvérünknek, Wes Jordannek!
Üdvözöljük őt közöttünk!
- A mindenem - A mindenem
- Az Úr a mindenem - A mindenem
Ő a mindenem Minden, ami kell
- A mindenem - Egyetértetek ?
Köszönöm, Uram!
Köszönöm, Atlanta! Eljött az idő.
Itt már nem csak a holnapról van szó.
A ma a tét! Egyetértetek?
Ámen!
Ebben a teremben senki sincs egyedül.
- Senki. - Úgy van!
Mi itt mind összetartozunk.
De nem fogok hazudni.
Vannak köztünk, akik még mindig egyedül vannak.
Akik nem szavazhatnak.
Akik nem jutnak orvosi ellátáshoz, amikor betegek.
A gyermekeink még mindig áldozatul esnek az utcai erőszaknak.
A haladás, amit elértünk, még nem elegendő mindenki számára.
De bennem él a remény.
- Igen, uram! - Bennem él a remény.
Érzem magamban, a csontjaimban,
mert érzem itt, ebben a teremben is.
Ámen!
Jól ismeritek az ellenfelemet.
Ő az emberek gyűlöletéből táplálkozik.
De én azt mondom, hogy a gyűlölet nem győzhet le minket.
Ebben bárkivel kész vagyok fogadni.
Meg kell mutatnunk nekik, hogy kik vagyunk,
meg kell mutatnunk nekik, hogy mik vagyunk,
hogy a jóság jó,
hogy a jóság képes győzelmet aratni!
Egyetértetek?
Jézus tökeire!
Mi folyik itt?
Mr. Charles E. Croker? Mark Thorgen vagyok,
a PlannersBanc jogtanácsosa.
Itt van Dekalb megye legfelsőbb bíróságának végzése.
A kiállítója Oma Lee Listlass bíró.
Ennek alapján lefoglaljuk
az N-70X jelű, Challenger 600-as típusú repülőgépet,
amit zálogjog terhel a sikkasztással érintett hitel részleges...
Viccel velem?
- ...ami a bank... - Ennyit ér a végzése.
Ez a te műved, Raymond?
Kértük, hogy adja el a gépet,
de maga nem volt hajlandó, így a gép már a miénk.
- Sajnálatos. - Mi folyik itt?
A világon semmi.
Hiába tépte miszlikbe, az a végzés továbbra is érvényes.
A rendőrtisztek a végrehajtására vannak itt.
Biztos nem a maga seggét védik, Harry?
Érzéketlenség lenne verekednünk, tekintettel a betegségére.
- Hogy mondja? - Láttuk az orvosi papírjait.
Maga egy puhapöcs.
Elnézést kérünk, ha esetleg tovább utaztak volna,
de ez a repülőgép már nem Mr. Croker tulajdona,
ezért le kell foglalnunk.
A repülőgép zálogjoggal terhelt,
ezért azonnali lefoglalásának van helye...
- Fogalmam sincs, mit jelent ez! - Hogy szarban van.
Elnézést.
Fontos, hogy megértse, ezért használom az ő anyanyelvét.
Szarban van!
Kurva nagy szarban.
Ezt nem felejtem el.
Ajánlom is.
Anya?
Mit keresel itt? Miért jöttél vissza?
Turpmtine-on minden elszaródott, így visszajöttünk.
Meg sem kérdezem, mit csinálsz.
Győzött a csapatod?
Ruhát kerestem a ma esti gálára,
és rábukkantam apád régi sisakjára.
És gondoltad, felveszed ma este?
Még dél sincs.
Mi történt?
Apa történt.
Teljes életnagyságban.
Gáz volt.
Miért most?
Már régóta fontolgatjuk a műtétet.
De miért pont most akarja? Még várhatna.
Nem várhatok.
- Miért? - Csak.
Gyengének érzem magam, és nem bírom ezt az érzést.
Erősnek kell lennem.
Rendben, beütemezzük.
A legjobb térdet akarom. Nem szimplán újat, a legjobbat.
Van kiváló minőségű, ultramodern titán.
Talán túlzás egy hatvanas férfinak...
Nem akarok hatvanas férfi lenni.
Van egy új termék.
Még zajlik a klinikai tesztje. Motorikus és hidraulikus.
Hidraulikust mondott?
Van automata üzemmódja. Etikailag...
Az a térd kell nekem.
- Charlie... - Doki!
Azt a térdet akarom.
Lábat szét!
Oké, mehet!
Másik oldal!
Anderson! Berra!
- Hát fizessük ki az óvadékot! - Az egymillió dollár.
Mindegy. Nem maradhat abban a szarfészekben.
Hívd a bankot, utalják át a pénzt!
Át fogják? Úgy hallom, lefoglalták a gépét.
Csak átmenetileg.
Nézze!
Talán tudok megoldást. Nem kell hozzá más,
csak egy szívesség Wes Jordannek.
Miről beszélsz?
Wes hallott egy pletykát, amire egyelőre nincs bizonyíték.
Állítólag régen, mikor barátok voltak, Norman Bagovitch megerőszakolt valakit.
Nos,
ha tud erről bármit...
Charlie! Sajnálom.
Az, hogy el akar menni a gálára jelen körülmények között...
- Már fel is öltöztem. - Egymilliárddal tartozik!
Ezen a gálán 20 000 dollár egy asztal.
Ezzel ütőkártyát ad a PlannersBanc kezébe.
Jótékonysági gála lesz.
Ha nem megyek el, azt hiszik, végem. Mindenki ott lesz, aki számít.
Köztük a PlannersBanc fejesei.
Ez visszaüthet ránk.
- Pénz kell, nem? - Akkor is...
- A gálán csak pénzes emberek lesznek. - Abba kell hagynia!
Micsodát, Wiz?
Nem sok ember van, aki önmagához teljesen hűen tud élni,
és én csodálom önt, Charlie, amiért képes erre.
De jelen körülmények között,
talán lehetne...
kevésbé önmaga.
- Mi a helyzet? - A hely, ahol van...
Letesszük az óvadékot. Kihozzuk.
Menj haza!
Nem tudom, kibírnám-e otthon.
Ha nem bánja, inkább maradok, pótolom az elmaradt munkákat.
Ez majd eltereli a figyelmem.
Nem jössz el velünk a gálára?
Nem hiszem, hogy most jó ötlet lenne.
Távol voltam egész nap, behozom a lemaradást.
- Biztos? - Biztos. De azért köszönöm.
Kihozzuk a férjed.
Ne merj hozzám nyúlni! Húzz a picsába!
Hensley!
- Bassza meg! - A picsába!
Üdv!
- Maga Conrad Hensley? - Igen.
- Tagja valamelyik bandának? - Nem.
- Fogyasztott ma drogot vagy alkoholt? - Nem.
- Volt már letartóztatva? - Nem.
- Elítélték bűncselekményért? - Nem.
- Simonins, vigye a hármas blokkba! - Máris.
Gyerünk!
Miller!
Erre.
Jól van.
- Hűha! - Gyere!
- Hihetetlenül jól nézel ki. - Hagyd abba!
Tényleg. Már-már úgy festesz, mint aki jól érzi magát.
- Sosem tennék ilyet. - Soha.
Odanézz!
Hogyhogy nem akartál eljönni?
A jelen helyzetben obszcénnek tűnik.
Roger, testvér, ez a szar mindig obszcén.
Voltam tenyérjósnál.
Úgy tűnik, több életvonalam van.
Vagyis?
Tele vagyok élettel. Érted.
Nagyon lelkesítő voltál reggel, Wes.
Mindig az vagyok, de most adtam hozzá egy kis kénkövet is.
És reményt.
- Wes! - Elnézést. Szia!
Ki nem állhatom.
Ne maradjunk sokáig!
Csak annyira, hogy lássák, nem vagyok halott. Mert nem vagyok.
Rendben, de a kígyóembert akkor is várjuk meg!
Állítólag a lábával tud nyilazni.
Máris pletykálkodnak.
- Miről? - Rólam.
Az arany elefánt a szobában.
Elöl.
Következő!
A karokat!
Következő!
A karokat!
- Kérek még. - Raymond!
Jól érzi magát?
Nem sokon múlt.
Nem volt a méretemben.
Adok egy tippet. Ne vegyen fel kisebbet!
Ezt észben tartom.
- Szörnyen sajnálom! - Az én hibám.
Martha? Raymond Peepgrass, PlannersBanc.
Ó, Raymond! Emlékszem magára.
- Örülök, hogy újra látom. - Hasonlóképpen.
Örülök, hogy jól van.
Támogatja a művészeteket?
Én? Dehogy. Bárcsak!
A Planners foglalt asztalt, és meghívtak pár kollégát.
Maga gyönyörű.
A hízelgéssel messzire jut.
Hogy? Nem, én komolyan mondom.
Csak ugrattam. Maga is jól fest, Raymond.
Túl kicsi.
Tudom.
Ó, hát... Nos, egyedi a megjelenése.
- Nagyon örültem. - Én is, Raymond.
Üdv!
Lazíts, és vedd le a cipőd! Ja, kenj belém minden szart!
Ezt nézd! Öt-null, ezt a hülyét bevarrták!
Basszus!
ELÉRTÜK A CÉLT
Szép az este, nem?
- Charlie! - Joyce, Martha!
Mindketten gyönyörűek vagytok.
- Hogy mentek a dolgok a Turpmtine farmon? - Csodásan.
Válthatok pár szót Joyce-szal?
Hogyne.
Gondolkodtam, Joyce.
Együtt kéne ebédelnünk vagy vacsoráznunk.
Jó. A titkárnőm majd felhívja a tiédet.
A dolog kicsit sürgősebb. Beszélgethetnénk a régi szép emlékekről.
Bár lennének szép emlékeink, édes!
Norm Bagovitchcsal azért vannak.
Talán megvitathatnánk azokat.
Legyen ebéd!
Martha!
- Jól érezte magát, uram? - Nem.
Úgy tűnik, élesre fordult a helyzet.
A feliratot fordította: Kisházi Viktória