Hej.
Allt väl?
- Strålande. - Frukosten står på bordet.
- Bra. Jag kommer strax. - Jo, Charlie?
- Ta det lugnt nu. - Jag kommer strax, Serena.
EN RIKTIG MAN
Vi har en tradition här på Turpmtine.
Före gröten och pannkakorna ska vi ta oss en sköning.
- Han menar kröning. - Jag säger sköning, för det är så skönt.
Det finns ett talesätt i Texas, som de stal från Georgia.
"Han är mycket hatt men ingen boskap."
Innerst inne är han ingen cowboy, menar man då.
Men du, Herb...
Du har en rejäl dos John Wayne i dig.
Så det är mig en ära att få överlämna
din alldeles egna Turpmtine-hatt!
- Se på dig! - Han är väldigt stilig.
Ja. Hoppla!
- Säg det. - Hoppla.
- Inte illa. Nu äter vi! - Okej.
Jag har inget emot inkludering.
Men om man måste göra plats åt alla händer det att vissa trycks undan.
Och vilka tror du drabbas mest?
Inte de svarta. Inte asiaterna. Inte kvinnorna.
Definitivt inte trans-HBTQ-folket.
Vita män är dagens undantryckta. Kalla det kvotering eller positiv särbehandling,
men den vite mannens tid är förbi. Där snackar vi intolerans.
Det som gör honom så farlig är att han låter förnuftig.
- Jag är inte klar över min roll i det här. - Det sa jag ju.
Gräv fram skit om honom och fixa namnet på den där jävla kvinnan.
- Då var det dags. - Du valde politiken. Jag undvek den.
Vad ska det betyda? Tror du att du är bättre än jag?
- Nej. - Jo, det tror du.
Det har du alltid trott. Men vilken väg valde du?
Du jobbar för Charlie Croker. Vad gör det dig?
Minns du vad du sa när du tog det där jävla jobbet? Du malde på om dina planer
på att bygga billiga bostäder för låginkomsttagare.
Hur går det med det? För det enda som Charlie Croker har byggt
är lyxlägenheter och det där vidundret Croker Concourse. Det är ditt arv, Roger.
- Våga inte se ner på mig. - Jag ser ner på det du ber mig om.
Jaså? Du och din stolthet kan dra åt helvete.
Mycket ilska. Bara för min skull?
Ja?
- Kläderna till mötet. - Tack.
Vi läste båda två John Rawls på college. Det förde oss samman, Roger.
Skillnaden mellan oss är att du snackar ädelt och jag agerar gement.
Men handling vinner alltid över snack.
Vad hände, om jag får fråga? Jag vet att du gillar ditt jobb.
Du får röra dig i spännande kretsar med intressanta människor, men vad...
Vad tror du hände?
- Hur är läget, Herb? - Åh, Charlie.
- Det är verkligen vackert. - Jajamänsan. Bra jaktmarker.
Vi jagar inte. Varken vaktel eller nåt annat.
- Det sa jag. - Har du nånsin provat?
- För du kanske blir förvånad. - Marsha brinner för djurskyddet.
Vi håller hårt på djurskydd här. Vi föder upp fåglarna.
För att jagas.
Ja, men de hade inte levt om det inte vore för den här jaktmarken.
Så djurskyddet skulle nog ge sitt bifall.
Hur är det på jobbet?
Bara bra.
Jag inser att jag är här så att du kan övertala mig att hyra The Concourse,
och det är okej. Folk gör ju affärer på golfbanan jämt och ständigt.
Varför inte när man skjuter fåglar avlade för ändamålet? Öppna kort, okej?
Låter bra.
Jag kanske väljer att göra affärer med dig, och då handlar allt om siffran.
Turpmtine är underbart, och du har en stilig son, en vacker fru.
Men det kommer ändå att vara siffran som avgör.
- Han går inte på det här. - Hatten fick honom att sträcka på sig.
Ormen skrämde dem, och de kommer inte att skjuta vaktel.
Jag ska inte tvinga dem att döda nåt. Vi börjar i stuteriet.
- Låt dem se First Draws stora dag. - Herregud.
- Charlie är på Turpmtine. - Är han där nu?
Med Herb Richman, en potentiell vit riddare.
- Han äger Definition America. - Flög han privatjet?
Challenger 600.
Det flyger tillbaka senare idag. Enligt mina källor ska han närvara på galan.
Den jäveln lever fortfarande sitt högtflygande liv.
Festen är officiellt över. Idag börjar Operation Skövling.
- Jag längtar! - Ring Mark Thorgen från juridiska enheten.
Dags att pissa floder på den där mannens huvud.
Han är inte rädd nog för min smak.
- Jag uppskattar att du gör det här. - Självklart.
Och du är väl rätt advokat för jobbet?
Du är ju ingen försvarsadvokat.
Han erkänner, och vi är överens med åklagaren om straffrekommendationen.
Klappat och klart på tre minuter?
- Du är tuff. - Jag tvivlar inte på dig.
Jo, det gör du.
Det är okej.
Det här känns inte bra.
- Du sa det. - Hon vurmar för djurskyddet.
Det sa du med.
Charlie, vad gör de med hennes svans?
De binder bara upp den, så att den är ur vägen.
Hon är också en champion. Och alla är de Guds varelser.
- Kom. - Ni kan följa efter henne.
- De är känsliga, liberala demokrater. - Snälla.
Ska vi bara låta det här ske?
Försök få honom att ändra åsikt, du. Lycka till.
Okej, ta det lugnt nu.
Ner.
Duktig tjej. Såja.
Såja.
Nu så!
- Håll fast henne. - Håll i henne.
Närmare. Lägre.
- Lägre? - Okej, vi är inne!
- Bra jobbat. - Det här är livet.
Dra!
Det här är inte rätt!
- Ja. - Hallå!
Duktig tjej.
- Det där gick inte så bra. - Nej.
- Du verkar ha ont. - Det är knät.
Jag vred om det med skallerormen igår kväll. Jag måste operera det.
Pappa, vad fan? Trodde du att det där skulle funka på Herb Richman?
Det var ett fantastiskt skådespel.
- Och det skulle föra er samman? - Bespara mig hånfullheterna.
Du brukar ha bra instinkter.
Hallå, de vill åka hem. På en gång.
Den tilltalade reser sig.
Herr åklagare, stämmer det att ni har gått med på ett straff på 30 dagar?
Ja, herr domare.
Den tilltalade slog en polisman medvetslös.
Det är en rättvis uppgörelse. Vi är nöjda.
Jag är inte nöjd. Trettio dagar är en förolämpning.
- Vems sida står ni på? - Herr domare.
Er klient gjorde sig skyldig till misshandel.
Mr Hensley behandlades ytterst hårdhänt.
- Jag godtar 60. - Sextio dagar är inte godtagbart.
Om han blir dömd får han 8 till 16 månader.
Förutom att Conrad Hensley är tidigare ostraffad...
Sluta vifta med den där "tidigare ostraffad"-flaggan.
Det här handlar inte om vad han gjorde i fjol, utan i tisdags.
Han är en make, en blivande far.
Hans fru Jill är här idag. Han har anställning.
- Det som inträffade... - Vänta lite.
Unga dam, är ni den misstänktes fru?
Ja, herr domare.
Instruerades ni av er makes advokat att stå upp när han pekade på er?
Nej, sir.
Ni kan sätta er.
- Mr White, avser ni trotsa domstolen? - Jag försöker lägga band på mig.
Polisen som slogs medvetslös har också familj och barn, tror jag bestämt.
Åklagaren ansåg det inte lämpligt att låta den familjen närvara här idag.
Men om de var här, hur tror ni att de skulle reagera
på 30 dagars fängelse?
Jag kan inte tala för dem. Det kan däremot åklagaren,
som anser att 30 dagar är ett rimligt straff.
Sextio dagar, annars blir det rättegång.
Vi vinner nog inte i en rättegång. Vi får antagligen honom som domare.
Det här är inte rätt. Det är orättvist.
Det är fel.
Erbjudandet avslås.
Det kan ni inte mena. Ska vi räkna lite på det?
Er klient hålls häktad i väntan på rättegång.
En rättegång som kommer att dröja minst 60 dagar,
vilket innebär att ni tackar nej till 60 dagar
för att få 60 dagar och lite till,
för att sen riskera ytterligare åtta till sexton månader.
Så, ska vi försöka igen?
Sextio dagar eller rättegång?
Det blir rättegång.
Den tilltalade hålls på Fulton County fram till rättegången.
- Va? Fulton? - Er klient anklagas för ett våldsbrott.
- Vad är det för fel på er? - Ma'am.
Jag har inte för vana att fängsla gravida kvinnor, men är inte främmande för det.
För bort den tilltalade. Rätten ajourneras.
- Jag får ut dig. - Ska jag till Fulton?
- Jag ska få ut dig. - Nej. Ni får inte!
- Jag klarar mig. - Ni får inte!
Se på mig. Jag klarar mig.
- Herb... - Det är nog bäst att du inte säger nåt.
- Det är så man parar hästar. - Det var en våldtäkt.
Är det representativt för vem du är?
- Kanske det. - Vi kanske ska prata om vem du är, Herb.
- Va? - En framgångsrik affärsman.
Högar med pengar. Men har du levt, Herb?
Ursäkta?
Du kommer att minnas den här dagen hela ditt liv.
Du blev upprörd, kanske arg. Jag fattar.
Men en dag som fylls av känslor, även om det är ilska, är en dag värd att leva.
Det är dagarna som går in i varandra man ska se upp med.
Nu så...
Det här är inte menat som kritik. Eller jo, kanske.
Men när du dör, kommer folk att märka det?
Säg och tyck vad du vill om mig,
men när jag dör kommer många människor att minnas mig.
Många av dem hatar mig, men man måste leva fullt ut, Herb.
Vad är det annars för vits? När det kommer till kritan måste man skaka kulorna lite.
Herb?
Vi vill åka. Nu.
- Kan du berätta varför vi är här? - Jag lovade Wes att vi skulle komma.
Är det så svårt att förstå? Förlåt. Jobbig dag.
Är du okej?
Det är mitt fel att han hamnade på Fulton. Domaren ville straffa mig.
- Jag lät mitt ego styra. - Älskling.
Vi går in, bara.
Klappa händer, ni i mitten Låt oss hylla honom
Säg "Gud är mitt allt". Säg det nu!
Gud är mitt allt
Han är min glädje när det är svårt
Han är mitt hopp om morgondagen
Han är min klippa i en ödemark
Mitt skydd
Ja, Gud är
Gud är
- Han är ditt allt - Han är mitt allt
Vifta med händerna om han är ert allt
Han är mitt allt
Kan jag få ert bifall? Kan jag få en borgmästare?
En applåd för min kära Wes Jordan! Ge honom ett varmt välkomnande.
- Mitt allt - Mitt allt
Gud är mitt allt
Han är mitt allt, allt jag behöver
- Mitt allt - Kan jag få ert bifall?
Tack! Tack, Gud.
Tack, Atlanta. Tiden är nu. Det handlar inte bara om morgondagen.
- Vi finns just nu. Får jag ert bifall? - Amen!
Ingen är ensam i det här rummet. Ingen. Vi är tillsammans i det här.
Men jag behöver inte berätta för er att vissa av oss fortfarande är ensamma.
Vissa av oss får inte rösta.
Vissa av oss får ingen vård när vi är sjuka.
Vissa barn dör fortfarande på de här våldsfyllda gatorna,
så det här framåtskridandet skrider inte framåt för alla.
Men jag hyser hopp.
- Ja, Gud! - Jag hyser hopp.
Jag känner det djupt i mina ben, för jag känner det i det här rummet.
Amen!
Ni känner till min motståndare. Han livnär sig på folks hat.
Men hat har inte en chans i det här rummet.
Jag sätter min tillit till alla i denna sal.
Så vi måste visa dem vilka vi är. Vi måste visa dem vad vi är.
Vi måste visa dem att det goda är bra,
och att det goda kan vinna. Kan jag få ert bifall?
- Ja, mitt allt - Mitt allt
- Mitt allt
- Ja, det är han - Han är mitt allt
- Mitt allt - Mitt allt
- Ja, det är han - Han är mitt allt
- Mitt allt - Mitt allt
- Ja! - Mitt allt
Herrejävlar.
Vad står på?
Charles E. Croker, jag heter Mark Thorgen och representerar PlannersBanc.
Jag har ett beslut utfärdat av Dekalb Countys högsta domstol,
med Oma Lee Listlass som ordförande, om beslagtagandet av detta flygplan,
registreringsnummer N70X, Challenger 600,
ett lösöre som belastas av panträtt, som dellikvid för förskingrade medel...
Menar du allvar? Så här tycker jag om det beslutet.
- Ligger du bakom det här, Raymond? - Vi sa åt dig att sälja planet.
Du avvisade idén, så nu är planet vårt. Det är olyckligt.
- Vad står på? - Ingenting.
Det där sönderrivna domstolsbeslutet har vunnit laga kraft.
Polisen är här för att verkställa domstolens beslut.
Är de inte här för att skydda dig, Harry?
Det vore okänsligt att slåss mot dig med tanke på din diagnos.
- Ursäkta? - Vi fick tag på dina journaler.
Du är visst en mes.
Vi ber om ursäkt om det här inte var er slutdestination.
Mr Croker äger inte längre flygplanet, så vi måste ta det i besittning.
Flygplanet är lösöre behäftat med ett hypotek,
och kan därför utmätas in situ...
- Jag vet inte ens vad det betyder! - Att du är rökt.
Ursäkta. Det är viktigt att han förstår, så jag talar hans modersmål.
Du är rökt! För all framtid.
- Jag ska komma ihåg det här. - Se till att du gör det.
Mamma?
Vad gör du här? Varför är du tillbaka?
Allt gick åt helvete, så vi åkte hem tidigt.
Jag tänker inte fråga vad som pågår här. Vinner ditt lag?
Jag provade klänningar till galan, och hittade din pappas gamla hjälm.
Tänkte du ha den på galan?
- Klockan är inte ens tolv. Vad hände? - Pappa hände.
Pappa hände, i all sin prakt.
Rejält.
Varför nu?
Vi har pratat om det länge.
Men varför just nu, undrar jag? Det kan vänta.
Nej, det kan det inte.
- För att? - Det kan bara inte det.
Jag känner mig svag, ofullkomlig. Ingen känsla jag trivs med.
- Jag behöver min fulla styrka. - Okej, vi bokar in det.
Jag vill ha ditt bästa knä, inte bara en nytt.
Titan är det bästa vi har. Det är toppmodernt.
Lite överdrivet för en man i 60-årsåldern, men...
Jag vill inte vara en man i 60-årsåldern.
Det finns en ny produkt.
Den genomgår kliniska prövningar, men den är motoriserad och hydraulisk.
Vänta, sa du hydraulisk?
Kraftuttaget är automatiserat. Men jag kan inte...
Jag vill ha det där knät.
- Charlie... - Hallå!
Jag vill ha det där knät.
Sära på benen.
Så där. Kom igen.
Andra sidan.
Anderson. Berra.
- Vi ställer borgen för honom. - Det är en miljon dollar.
Än sen? Vi kan inte låta honom ruttna i det där helvetet.
Ring banken, be dem föra över pengarna.
Gör de det? Jag hörde att de tog ditt plan.
Inte länge till.
Hör på...
Det kan finnas ett sätt, en möjlighet
att plocka poäng hos Wes Jordan.
Vad pratar du om?
Wes har fått höra, men han har inga detaljer,
att Norman Bagovitch begick sexuella övergrepp när ni var vänner.
Om du skulle råka veta nånting om det...
Charlie... Ursäkta.
Men att du går på galan under rådande omständigheter...
- Jag är redan påklädd. - En miljard i skulder.
Och den här galan... 20 000 dollar per bord. Det blir PlannersBancs främsta bevisning.
Det är en välgörenhetsgrej.
Om blir man inte sedd där tror folk att man är färdig. Alla viktiga kommer.
Inklusive PlannersBancs styrelseledamöter och ombud.
Det här kan reta upp dem.
Du sa att jag behöver pengar, och det är folket på den här galan som har dem.
Du måste sluta!
Sluta med vad, Wiz?
Det är inte många människor som lever sina liv helt sanna mot sig själva,
och det beundrar jag verkligen med dig, Charlie. Det gör jag.
Men under omständigheterna kanske du kan vara...
...lite mindre du.
- Hur är det med dig? - Stället han är på...
Vi ska ställa borgen för honom. Vi får ut honom.
- Gå hem nu, raring. - Jag kan nog inte vara hemma just nu.
Jag tänkte jobba över och komma ikapp med lite grejer.
- Jag tror att distraktionen hjälper. - Vill du följa med oss på galan?
Nej, det blir nog inte så bra. Jag missade mycket av dagen, så jag har lite att göra.
- Är du säker? - Ja. Tack.
Vi ska få ut honom.
Rör mig inte, för fan! Dra åt helvete!
Hensley!
- Satan! - Helvete!
Du.
- Är du Conrad Hensley? - Ja.
- Några gängtillhörigheter? - Nej.
- Har du intagit droger eller alkohol idag? - Nej.
- Har du gripits förut? - Nej.
- Har du dömts för ett brott? - Nej.
Fångvårdare Simonins, ta honom till avdelning tre.
Kom.
Miller!
Den här vägen.
Okej...
- Oj. - Kom igen.
- Du är jättevacker. - Sluta.
Det är sant. Man kan nästan tro att du tänker ha kul.
- Inte jag, inte. - Aldrig.
Titta.
Vad menar du med att du nästan inte kom?
Under rådande omständigheter känns det här lite obscent.
Roger, sånt här är alltid obscent.
Jag fick precis min hand spådd. Jag har mer än en livslinje.
Vad betyder det?
Att jag är full av liv. Du vet.
Wes, du var het i morse.
Jag är alltid het. Jag kryddade bara med lite svavel.
Och lite hopp.
- Wes! - Ursäkta mig. Hej.
Jag tål honom inte.
Vi behöver inte stanna så länge. Bara så att folk ser att jag inte är död.
- För det är jag inte. - Okej. Men efter ormmänniskan.
Hon kan skjuta pilbåge med fötterna.
Folk pratar.
- Om vad? - Mig. Den förgyllda elefanten i rummet.
Framåt.
Nästa.
Armar.
Nästa.
Armar.
- Jag tar lite mer. - Raymond.
Har du kul?
Jag väntade till sista minuten. De hade slut på min storlek.
Ett gott råd: Gå aldrig ner i storlek.
Jag ska ha det i åtanke.
- Jag är hemskt ledsen. - Mitt fel.
- Martha? Raymond Peepgrass, PlannersBanc. - Åh, Raymond. Ja, jag minns dig.
- Det är så kul att se dig igen. - Detsamma.
Kul att det går så bra för dig. Är du en konstens beskyddare nu?
Jag? Nej, om det vore så väl.
Planners har ett bord, och stolarna måste ju fyllas.
Du ser fantastisk ut.
- Med smicker kommer man långt. - Va? Nej, jag lovar.
Jag retades bara. Du ser också bra ut, Raymond.
Den är för liten. Jag vet.
Jaha... Men det är ju en stil. Det är en stil.
- Trevligt att ses igen. - Detsamma, Raymond.
Välkommen.
Känn dig som hemma, ta av dig skorna. Visst, gnid dig mot mig.
Kolla in det här. Five-O, den här jäveln blev nitad!
Satan!
Visst är det här kul?
- Charlie. - Joyce. Martha.
Ni är jättevackra, båda två.
- Hur gick det på Turpmtine? - Strålande.
Får jag stjäla ett ögonblick med Joyce?
Självklart.
Jag tänkte på en sak, Joyce. Vi borde äta lunch eller middag nån dag.
Okej. Jag ber nån på mitt kontor ringa nån på ditt.
Det är lite mer brådskande än så. Vi måste snacka lite om gamla tider.
Raring, om vi ändå hade några såna.
Du hade en del med Norm Bagovitch. Vi kanske kan prata om det.
Vi tar en lunch.
Martha...
- Trevlig fest, sir? - Nej.
Jag tror bestämt att baklemmen är nere.
Undertexter: Mattias R. Andersson