O nouă zi, iubire.
UN BĂRBAT ADEVĂRAT
Sunt cel mai tare azi!
Cel mai tare!
Nu va dura mult.
A zis că tu urmezi.
Anestezist la preoperatorie doi. Un anestezist disponibil...
- Nu e nevoie să aștepți cu mine. - Ba da.
Chiar crezi că vei fi externat până diseară?
Posibil.
Procedurile astea devin floare la ureche.
Parcă ai spus că e revoluționară.
Nu procedura, doar genunchiul.
Ce-i cu el?
Cică ar avea niște...
robotică.
- Adică? - Nu e mare lucru.
Totul e automatizat acum. Mașinile. Totul.
E viitorul.
Deci ai un genunchi autonom?
Serena,
nu e neapărat nasol să ai 60 de ani.
Dar e nasol să fii slab.
Da?
E în regulă să fii slab.
Chiar nu e.
Forțează!
Vrei un corp puternic, o minte puternică, un caracter puternic?
Forțează!
În viață, cheia e să nu fii niciodată suficient de bun.
Raymond Peepgrass la Herb Richman.
Domnule Peepgrass.
Vă rog, spuneți-mi Raymond!
Despre ce e vorba?
E vorba de Charlie Croker, domnule.
Ce e cu el?
Îl devorați, domnule.
E dator la Planners cu 800 de milioane de dolari
și la alți creditori.
Plănuim să executăm silit, dar, dacă facem asta,
e o pierdere de neconceput pentru bancă.
Și ce legătură are cu mine?
Se zvonește
că îl disprețuiți în mod special.
Ați auzit greșit.
Mă mândresc că sunt lipsit de emoții când e vorba de tranzacții.
V-a dus la Turpmtine ca să vedeți cai copulând.
- Cum vi s-a părut? - Cu cine ați vorbit?
Acum vorbesc cu dumneavoastră, domnule.
Dacă ar apărea cumpărătorul potrivit,
banca ar susține o înțelegere foarte favorabilă.
Încep cu potențialii cumpărători care ar putea fi motivați.
Și ce ați avea de câștigat?
Pentru început, aș fi un mare erou pentru angajatorul meu.
Să-i pot săpa groapa lui Charlie
ar fi un bonus.
După cum am spus, emoțiile nu joacă un rol în deciziile mele de afaceri.
Mă scuzați?
S-a îmbunătățit ceva de când a fost ales Wes Jordan?
Nu e tare complicat.
- Nu răspunde la telefon. - Probleme la serviciu.
Încă un motiv să accepte o întâlnire cu primarul.
Înțeleg, dar nu se poate azi.
Se operează la genunchi. Lipsește o zi sau două.
Bine, Roger.
Avem o situație urgentă, la fel ca omul tău, Croker.
Așa că adu-l într-o cameră cu mine,
ca să ne rezolvăm urgențele!
Am înțeles că știe exact
cine e victima atacului sexual.
Tu știi?
Nu.
Domnule primar, puteți vorbi cu Maggie?
Da, pot.
Bună, doamnă Maggie! Ce faceți?
Bine, mă bucur să aud asta.
Cum adică, trei într-o celulă?
Locul e prea aglomerat.
Va fi depusă cauțiunea.
Roger White lucrează la un transfer.
S-ar putea să dureze o zi sau două.
E doar birocrație.
Nu-mi place că Charlie Croker îmi plătește cauțiunea.
De ce?
Pur și simplu
nu-mi place.
Apreciez ajutorul lui, dar să-i iau banii?
Îți place să fii aici?
Îmi pare rău.
Trebuia să accept cele 60 de zile.
Mă gândeam la mine.
- Trebuia să mă gândesc la tine. - Gândește-te la mine acum!
Și la copilul nostru.
Și la viața care ne e sortită.
Scopul zilei e să te eliberăm.
Bună!
Mulțumesc.
Cum adică nu o putem plăti?
Banca nu vrea să vireze bani sau să elibereze fonduri.
- Nu pentru cauțiune... - De ce nu?
Pentru că ne îngheață bunurile.
Pune sechestru peste imobiliare. Pare ceva personal.
- Cred că vine de la Zale. - Bună!
Bună!
Ce e?
O mică problemă cu cauțiunea. Nimic ce nu putem repara.
Jill, o vom repara.
Unde e Charlie?
Încă puțin.
Voi drena.
Mulțumesc.
Nivelul de O2 e stabil.
Abracadabra! Asta e cartea ta.
- Nu. - Asta e cartea.
Nu e cartea mea.
Ba asta e! Uită-te în ochii mei și spune-mi că nu...
Ți-am zis ce carte aveai. E un joc al minții. Ăsta e...
- Vrei ceva? - Nu.
De ce nu te cari atunci?
- Băga-mi-aș! - Se înfurie.
- Căcat! - Mai bine îl eviți.
Auzi, sfatul meu e să ții capul plecat.
Nu ieși în evidență!
Scuză-mă!
Îmi pare rău.
Și el e nou.
Ai grijă!
Norocul tău!
Drăguț băiat!
Hei! Omule! Îmi plac!
Cum te cheamă?
- Te-am întrebat cum te numești. - Conrad.
Dacă îți trebuie ceva, zi-mi!
Ce faci, Charlie?
- Am murit? - Sigur că nu.
Nu omor pacienți.
Am avut un sentiment, o certitudine absolută că am murit.
N-a fost așa. Vei fi mutat după-amiază într-un salon separat,
vei merge diseară, vei fi externat diseară sau mâine.
Vrei să îți vezi genunchiul?
Vă rog!
Deci am nevoie de telecomandă?
Nu. E programat să fie activat prin apăsarea piciorului drept.
Vei vedea la reabilitare, pe care o vei putea face în somn,
cu ajutorul unei aplicații.
Doamne!
Reduce timpul de recuperare cu aproape 50%.
Pare de domeniul științifico-fantastic.
Ei bine, nu e.
Genunchiul cu care l-ai lovit pe fundaș ca să câștigi titlul,
acesta e mai bun.
Mă mir că ai acceptat.
Nu-mi amintesc ultima dată când am fost la o întâlnire.
Nici eu. Am emoții.
Se vede.
Sufăr de anxietate din când în când.
De asta am intrat în domeniul bancar.
Nu-ți asumi prea multe riscuri.
Am auzit că-ți plac riscurile.
Am auzit că te-ai riscat cu o trapezistă suedeză.
Poftim?
Atlanta e un oraș mare, dar Buckhead, nu prea.
Era finlandeză, nu suedeză, și lucra la Nordstrom's.
Deși accept cu plăcere să i se spună trapezistă.
Mă face să par mai interesant.
Și despre asta e întâlnirea, că ești tu interesant?
Să fii văzut într-un restaurant cu fosta soție a lui Charlie...
E și el implicat?
Dar cu tine?
Eu te-am întrebat prima.
Nu pot spune sigur că nu e.
Am o relație complicată cu fostul tău soț.
Cum ar fi?
Invidie.
Admirație.
Ceva ură.
Te face să simți că nu contezi.
Nici măcar un pic.
Dacă ieși cu fosta lui soție...
Aș ajunge să contez în ochii lui.
Dar nu asta mi-a stârnit interesul.
- Poftiți! - Mulțumim.
Poftă bună!
Cel puțin, nu cred.
Ce anume?
Ce anume ce?
Ce anume ți-a stârnit interesul?
Ești o femeie frumoasă.
Și pari bună.
E greu să găsești bunătate zilele astea.
Frumoasă și bună.
Vorbesc prea mult?
Nu, vorbești exact cât trebuie.
- E politica. - Nu a mea.
- Nu merg în scaune cu rotile! - Charlie!
- L-ai auzit pe doctor. Vrea să merg. - Mâine.
A zis și diseară, dacă mă simt în stare.
- Dle Croker! - Eu nu merg în scaune cu rotile!
Se dă stingerea în aripa trei.
Deținuți, în pat pentru numărătoare!
Spune-mi despre soția ta!
Descrie-mi-o!
- Nu. - Taci din gură!
Dacă o faci, se va gândi la ea în momentele de plăcere.
Am zis să taci naibii! Încerc să am o conversație cu colegul.
Deci, are forme? Pun pariu că are forme.
Pun pariu că are forme.
Nenorocitului îi plac cu forme. Nu te supăra, frate!
Cu forme mai ceva ca la geometrie, așa că...
Haide, omule!
Zi ceva! Bine?
- Tot ce-ți spun... - Da?
E cea mai frumoasă femeie pe care am văzut-o.
M-am îndrăgostit de ea
imediat ce-am văzut-o
de parcă era un înger,
ceea ce și e.
Un înger.
Ce frumos, omule, un înger!
Țâțe mari?
- Ți-am spus! - Taci dracului, omule!
- Taci dracului, Mutt! - Nu vreau, tu să taci!
Nu vreau...
Sunteți lipsiți de respect.
Pe dracu'!
E aici? Acum?
În sala de conferințe. Vrea să stăm la discuții.
- Știm de ce? - Știe că e terminat.
- Caută milă. - I-o oferim?
Nu, rămânem pe poziții.
Cei ca Croker, dacă supraviețuiesc, se alege praful de noi.
Am pleca eunuci de aici.
Boașele noastre pe polița lui, sub capul unui biet elan
care a sângerat văzându-l
pe nemernicul ăla trăgându-i-o prin gaura de glonț.
Vrea să-și revină ca printr-o vrajă.
Nu-i putem permite asta.
Ai practicat lupte greco-romane?
Nu.
Vreun alt sport?
Nu, eram mai mult cu clubul de șah.
Eu am practicat. M-a învățat multe despre viață.
Una ar fi: îți pui adversarul la podea, nu-l lași să se ridice.
Ați convocat ședința, domnule Croker. Aveți cuvântul.
Când confiscați bunurile cuiva,
când îl umiliți în fața partenerilor de afaceri,
în fața familiei sale, când îi confiscați aeronava,
înseamnă război.
Nu e nevoie să vă spun că, în război, nu câștigă nimeni.
Unii pierd mai mult ca alții.
În cazul acesta...
probabil eu.
Dar am convocat ședința într-un efort de a preveni bătălia noastră...
de la Gettysburg.
Aș vrea să rezolv asta.
Văleu!
Știți ce cred eu?
Cred că soția aceea frumoasă a dumitale e mai deșteaptă decât credeam.
În cuvintele dumitale, recunosc un sfat de soție oricând.
Un sfat inteligent.
Credeam că e un fel de pițipoancă, una de pus în vitrină.
Un sfat bun de la soție.
Sfatul primit de la șeful tău, Arthur Longley, e să faci o înțelegere.
PlannersBanc riscă să piardă cel puțin jumătate de miliard din deprecieri.
Bănuiesc că șeful tău te-a îndrumat să găsești un punct comun.
Mi-e greu să vă aud de la distanța asta.
Vă târâți aici și îmi șoptiți la ureche?
Precis v-ar plăcea să vă întoarceți și să spuneți: „Am încercat,
dar nenorocitul ne-a provocat la o bătaie în parcare.”
De asta m-ați momit.
Ați făcut-o pe soția mea pițipoancă.
De pus în vitrină.
Știți ce?
Bunul meu simț,
la care nu apelez de obicei,
îmi spune să nu vă ofer satisfacția.
Exact asta o să fac, Harry.
Și ai de ales.
Fie o să te bat în parcare,
fie o fac aici, în sala de conferințe.
Măi să fie!
Mă provocați doar cu un picior bun.
Asta numesc eu hayon rabatat.
Uitați ce e amuzant!
Genunchiul dv. nou-nouț mi s-a spus că e încă în studiu clinic,
experimental, o asigurare nu-l acoperă.
Știți ce înseamnă, Chucky?
L-ați cumpărat cu banii noștri.
Nu vă deținem doar afacerea.
Vă deținem și genunchiul.
E o belea, nu-i așa?
Vă deținem și boașele.
Ați dat în mine.
Eu o să dau din partea băncii.
Veți preda actele de proprietate
în locul unei executări silite.
Asta vă va scuti de umilința publică.
Vă păstrați casa, genunchiul.
- Restul ajunge la noi. - Te bag în mă-ta!
Răspuns greșit,
dar mă așteptam la el.
- Știu că i-am dat exact ce a vrut. - Ce te-a apucat?
Am cedat nervos.
M-am simțit umilit.
Apoi l-am zărit pe Raymond Peepgrass zâmbind.
Să ne vedem cu Wes!
Cu ce scop?
Să-l ascultăm!
I-am dat exact ce a vrut.
Centrul are șmecherii lui
Bowery are vagabonzii lui
Strada 42 îl are pe Jim Walker E un afurisit dat naibii
ÎNCHIRIERI DE LUX ÎN ATLANTA
Da, e mare și prost ca orice bărbat
Dar e mai puternic decât un țărănoi
Și când plebea se adună noaptea
Toți îi spun lui Jim „șeful”
Doar așa
Și spun
Nu-l tragi de mantie pe Superman
Nu vânezi vântul
Nu-i scoți masca Cavalerului singuratic
Și tu nu te pui cu Slim
Big Jim a dat de belea.
A aflat el cine-i șeful Nu-i bine să fraierești străini
Chiar dacă ai Un tac de biliard făcut la comandă
Bună!
Ce faci?
Stau și ascult cicadele.
Crezi că râd?
S-ar putea.
Am auzit că,
odată ce un om ajunge în punctul în care e terminat,
nu e asta tragedia.
Tragedia e că refuză să recunoască.
Nu ești terminat, iubire.
Nu mi-a păsat de moștenire.
Când mă voi stinge, vreau ca lumea să zică: „S-a dus unul mare.”
- Ca piesa care-ți place, „Big Bad John.” - Da.
Nu pot muri ca un neînsemnat.
Ca să treci mingea prin morile de vânt,
nu trebuie să te gândești la ce e de partea cealaltă.
Ai spus la fel despre șanțurile de castel.
Cu șanțurile de castel e o lecție de viață.
Cu morile de vânt, e doar minigolf.
Am înțeles.
Cealaltă chestie,
am învățat asta de la unchiul meu,
trebuie să-ți sufleci pantalonii sus de tot.
Ce?
Mulțumesc.
Dumnezeule!
Da.
Bine. Hai să vedem!
Da!
Rămâneți așezați
până când vă puteți scoate centura.
Bună asta!
Pot să te conduc la ușa din față?
Nu te invit înăuntru.
Nu vreau să fiu invitat. Nici nu sunt sigur că voi ajunge la ușă.
M-am simțit bine.
Din nou.
Și eu.
Am ales minigolful pentru că-mi aduce aminte de liceu.
Primul meu sărut.
Moară.
Și acum simt că-s pus pe atac.
Fii liniștit!
N-am mai fost sărutată de 20 de ani.
Nu chiar, oricum.
Și acum sunt complet speriat.
Nu fi! Ca moara de vânt.
Nu te gândi la ce e de partea cealaltă!
Știi, unele dintre cele mai bune săruturi,
buzele abia se ating.
Nu-mi vine să cred!
Ba îmi vine să cred...
Tot nu te invit înăuntru.
E o ușurare.
Du-te acasă!
Da.
Dar sună-mă!
Da.
Acum pleacă!
Noapte bună!
Ce fel de complicații?
Majoritatea bunurilor lui Croker sunt pe cale să fie înghețate.
Avem active în afara statului, dar cauțiunea trebuie să fie din Georgia.
Trebuie să deschidem conturi, înainte să fie blocate fondurile.
Rezolv eu.
Roger, de ce o faci?
E doar o cauțiune. Nu crezi că pot?
Ba da, dar există avocați în drept penal.
Cu tot ce are pe cap Charlie,
cred că are nevoie de atenția ta.
Și o primește.
Cazul e important.
Pentru Conrad, dar și pentru mine.
Vrei să fii tipul.
Nu știu ce înseamnă.
Înseamnă că vrei să fii cel care luptă.
Lupta asta te atrage.
Apreciez că ați venit.
Și apreciez că există divergențe legate de politicile noastre.
Am sosit.
E o situație delicată,
care necesită discreție.
Norman Bagovitch devenind primar poate provoca daune imense orașului.
- Suntem sigur de acord. - Cu ce pot ajuta?
Da. Ajung și acolo. Luați loc!
Sunteți omul de 60 de minute.
Sunteți celebru aici, în Georgia.
Fapt pe care sper să-l pot valorifica.
Problema e falimentul.
Dacă se află, faima, cuvântul
puterea dv. de influență ar putea fi compromise.
- Trebuie să ne mișcăm cu eficiență. - Nu dau faliment.
Nu-mi veniți cu prostii din astea!
Știu multe despre ce se întâmplă la PlannersBanc.
Noi, vorbind despre oraș,
păstrăm multe depozite, depozite municipale, la această bancă.
Vorbesc de sute și milioane care se pot împrumuta
pe baza acestor depozite.
Vor face multe ca să fiu fericit.
Dacă ați face ca Norman Bagovitch să nu ajungă primar,
orașul Atlanta v-ar fi îndatorat.
- Eu v-aș fi îndatorat. - Spuneți, dle judecător!
Spun când și cum vreau eu!
Vreți cafea?
Cred că va fi în interesul
pe termen lung al PlannersBanc, ca parte a acestui oraș,
să vă restructureze datoria într-un mod semnificativ,
dacă-mi faceți pe plac.
Și cum fac asta?
Arătați că Bagovitch e un prădător sexual.
Și nu-mi spuneți că nu știți! Sunteți un om care știe lucruri.
Îmi dau seama când le văd.
Ascultați, nu-mi pasă
dacă vi se rupe de mine
sau de Atlanta,
dar sunt sigur că vi se rupe de dumneavoastră.
Rămâneți în istorie drept Charlie Croker, erou american și georgian,
sau ca cel mai mare ratat din istoria imobiliarelor comerciale din Atlanta.
Arătați că Bagovitch e un prădător. Arătați cine e femeia.
Înțeleg că știți.
Nu cu siguranță.
Luați-vă după zvon și făceți-l realitate!
Îl dați în gât pe Bagovitch, faceți ca victima să vă ajute în acest demers,
iar problemele dv. cu PlannersBanc se vor diminua.
Cum ar funcționa?
Vedem noi cum facem.
Dar, mai întâi, trebuie să știu
dacă vă băgați.
- Trebuie să mă gândesc. - Bine.
Gândiți-vă!
Rugați-vă!
Dar făceți-o rapid!
Dacă vă pierdeți credibilitatea...
nu-mi mai sunteți de folos.
E un moment crucial în istoria Atlantei.
Și a dumitale.
Tic-tac!
Hei! Mă auzi? Hei!
Să vină cineva aici! Sângerează.
Deținut rănit în aripa 3. Am nevoie de îngrijiri medicale.
Ajutați-mă! Haideți!
Unde sunteți?
Cod albastru în aripa 3.
Domnule, mă auziți?
Îmi spuneți prenumele dv.?
Vă doare când ating abdomenul?
Să vină de la infirmerie!
- Parte stângă... - A văzut cineva ce s-a întâmplat?
Nu?
Nimic!
O perfuzie intermitentă cu branulă 16G!
Tu? Ce s-a întâmplat aici?
- Am ajuns. - Mersi că ai venit.
Ce vrei?
- Bonjour, madame! - Ne lăsați puțin?
Îl întorc când suntem gata.
Sunt ocupată, spune odată!
Așa îi uimești cu șarmul tău direct?
- Te cunosc prea bine, Charlie. - Serios?
Nu credeam că știi pe cineva prea bine. Stai, am înțeles greșit, nu?
Nimeni nu te cunoaște. Nu în totalitate.
Cred că ești cea mai ermetică persoană din lume.
Și ce vrei?
Norman Bagovitch e un mincinos, un escroc și un violator.
Escrocii mincinoși pot fi aleși.
Violatorii, nu prea.
Pentru binele Georgiei, e nevoie de o victimă de-a lui
să facă un pas în față.
Mă refer la tine.
Nu m-a violat.
Sigur.
N-a făcut-o.
Joyce.
Ia-ți mâna sau o înjunghii cu furculița!
Înțeleg că cariera ta e legată de o fațadă,
dar există un bine mai mare.
Care e al tău?
Vreau să ajut Atlanta.
Și, desigur, America.
- Până și pentru tine, e... - Îți cer doar să spui adevărul.
Știu câte ceva din ce s-a întâmplat. Unele, chiar de la Norm.
Am avut o întâlnire sexuală cu Norm Bagovitch,
acum 25 de ani.
A fost consensuală.
Nu cred. Uiți că o cunosc și pe Veronica Sherman.
Veronica se înșală.
Din nou, nu cred.
Joyce, nu vrem ca rahatul acela să fie primar.
Poți opri răul.
Ești incredibil!
Mi s-a mai spus. Tu cum ești?
Există mistere și mistere.
Regret întâlnirea cu Norm Bagovitch.
Dacă m-ar aborda azi, aș avea același mesaj pentru el
ca acum pentru tine.
Bănuiesc că știi exact care e acel mesaj.
Joyce, trenul e în mișcare.
Poți să te urci în el
sau să fii sub el.
Mulțumesc mult!
REALEGEȚI-L PE WES JORDAN
Nu știu cum te-am lăsat să mă convingi să o fac.
Cum a ajuns primar ăla? Ce mai escrocherie!
Sincer, credeam că Morehouse are exemplare
mai de Doamne-ajută.
Știi ce e mâine?
E ziua „am dat de belea” ca oricare altă zi.
E și Ziua „Ia-ți fiica la muncă”.
O s-o aduci pe Cara?
Nu, nu o aduc.
- N-am vrut niciodată să fac asta. - De ce nu?
Asta e întrebarea.
E un loc de afaceri onorabil, Roger.
Mă înconjor de oameni onorabili.
Tu, Jill, Wiz.
E un loc onorabil.
Și trebuie să supraviețuiască. Să ne adunăm și să găsim o cale de urmat!
Stai așa!
Să nu crezi...
că nu înțeleg tonul tău.
Și tonul lui Wiz.
Tonul nenorocit al tuturor.
Aud totul în vocile și văd asta pe fețele voastre.
„Nu îi e bine.”
Sunt de acord.
Cu toții aveți dreptate.
O să fie bine, dar n-a fost o mișcare inteligentă.
Cum am dat-o în bară? Nici măcar nu i-am rostit numele.
Faptul că ai spus ceva. La naiba, ce ți-am spus?
Capul plecat și nu atragi atenția.
- Nu puteam sta cu mâinile în sân. - Ba asta faci.
Faptul că nu faci nimic te ține în viață.
Rotto părea că vrea să te spargă.
Aici sunt alte reguli.
Nu face aici pe bunul samaritean!
Trebuie să ascult de inima mea.
Zău? Cum ți-a mers până acum?
Dacă te prind Roagă-te la Cel de Sus
Da
Ce e asta?
E Rapmaster.
Era muzician.
Până când a spart capul cuiva cu un ciocan.
Dacă te prind Roagă-te la Cel de Sus
Mustru toți demonii Domnul mi-e aliat
Am crescut printre betoane Strategia m-a salvat
Albii îmi iau libertățile Cică mă ajută, nu-i cred
Cap! Cap!
Da, e Cap Dacă ești de unde sunt eu
Băiete, ai pus-o Dacă te iei de mine și familia mea
Mie îmi cântă?
Dacă se potrivește...
Dacă te prind Roagă-te la Cel de Sus
Multe se întâmplă pe dos Pe aici
Te lămurim noi
Multe se întâmplă pe dos Pe aici
Te lămurim noi
Joyce.
Norman.
Subtitrarea: Andra Foca