När vi var nygifta var det som att komma hem till en lustens boning.
Men så småningom blev det en helt annan sorts boning, Gerald.
Man kan ha olika åsikter om äktenskapet, men att det inte skulle ta nåt ifrån en...
Förr eller senare slukar det en.
Ja, sir.
Jag dömer ingen. Jag vet att du är lycklig med din fru.
Det kommer att gå bra, sir.
Hur är det man säger?
"Ingen slåss mot samma drake två gånger. Då är hon inte samma drake,
och jag är inte samma man."
Vet ni vad hon vill?
Det alla vill. Att jag slutar vara mig själv.
Fan heller.
EN RIKTIG MAN
Jag uppskattar att du kom.
- Ursäkta? - Jag sa "hm".
Slang för "Det var så lite".
- Ska vi komma till saken? - Okej.
Varför gör du så här mot Joyce?
Det jag gör är riktat mot Norman Bagovitch, för Atlantas bästa.
Jag ber bara Joyce att bidra till det.
- Då var det dags igen. - Hur pank är du?
- Om du oroar dig för underhållet... - Utöva inte utpressning mot Joyce Newman.
- Då stoppar jag dig. - Tror du det?
- Du har en son. Jag tänker skydda honom. - Från vad?
Från att bli du. Jag låter min advokat ordna ett kontaktförbud.
Snälla...
- Tro inte att jag skojar. - Hur fan vågar du?
Jag vågar för han är min son,
och jag tänker inte låta honom bli en person som är kapabel
till det du försöker göra.
Jag försöker överleva, stå upp för mig själv, inte svika mig själv.
Det är en läxa som alla fäder, alla mödrar, bör föra vidare till sin son.
Och du pratar inte så där med mig.
Du har underskattat mig för länge, och den tiden är förbi.
Vill du pröva mig? Varsågod.
Hur går det här inne?
- Bra. - Fick du hennes brev?
Ja.
- Hur mår du? - Jag vet inte.
- Kan advokaten... - Vad för slags komplikationer?
De flesta av Crokers tillgångar i Georgia håller på att frysas.
Vi har andra tillgångar, men borgen måste komma från Georgia.
Vi måste öppna konton och betala borgen innan pengarna blir låsta. Det löser sig.
- En sak till. - Det låter inget vidare.
- Domaren måste godkänna allt. - Samma domare som satte mig här?
Bara vi betalar borgen så klarar vi oss.
Hör på...
- Vad är det? - Ingenting.
Ut med språket, Conrad.
Jag vet inte om jag är säker här inne.
En grabb blev överfallen, och jag hjälpte honom, vilket
stred mot nån outtalad regel.
Jag ligger inte så bra till hos vissa människor här.
Ni måste få ut mig. Ju förr, desto bättre.
Grejen med min make är att han tror på att vara behärskad.
Han har en positiv grundsyn,
så om han säger att han är rädd, och ser rädd ut...
Du måste få ut honom. Jag vet att det är mycket just nu.
Jag får ut honom.
D, såg du vad jag var med om? Tittade du?
- Ja. - Jag menar, det är inte lätt, men satan...
Oavsett hur hårt han kämpar kommer Planners att äga allt i slutändan.
Croker Foods. Turpmtine. Vi har redan hans flygplan.
Utmätning av lagerlokaler.
Jag är inte intresserad av hans livsmedelsföretag eller hans plantage.
Men The Concourse.
Hans andel i fastigheten är på över 400 miljoner. Banken skulle ta 175.
För rätt köpare skulle banken godta 20 % kontant
och lån på resten.
Jag sätter ihop ett syndikat på tre till fyra investerare.
Ni får ta allt om ni vill, och jag föreslår att ni gör det.
Han skulle aldrig släppa det huset.
Det är hans ögonsten, hans monument över sig själv.
Det är inte upp till honom. Banken kommer att ta det. Det lovar jag.
Gör du det här bara för en befordran?
Jag vill vara med på ett hörn.
Har du tillgång till ett hörn?
Jag tar ut ett mäklararvode för bildandet av syndikatet.
- Det utgör en intressekonflikt. - En som jag avslöjar vid rätt tillfälle.
Jag gör det här för ett hörn, en blick och ett slag.
- Ursäkta? - Hörnet får jag av syndikatet.
Blicken får jag av Charlie när han inser att jag sänkte honom.
Och slaget är jag
som slår mig för bröstet.
- Aggressiv, svinig man. - Inte svinig, utan hänsynslös.
Det är en dygd inom affärsvärlden, en som jag hitintills har saknat.
Och hur känns den här dygden?
Underbar!
Inte bara knulla Charlie Croker, utan även hans ex-fru.
- Det handlar inte om det. - Så klart det gör.
Män vill göra penisen avundsjuk.
Vanligtvis med storlek, men ibland med placering.
- Du vill stoppa penisen i hans fru. - Jag gillar henne faktiskt.
- Hon är riktigt bra. - Hur gammal är hon?
Jag tror att hon är 52.
Var försiktig, folk förfaller i den åldern. Är hon i klimakteriet?
- Vi har inte diskuterat det. - Det är inte roligt, Raymond.
Menstruationen spolar ut gifter ur vaginan.
Efter klimakteriet, ingen mer spolning. Gifterna hamnar i hjärnan, hon blir galen.
Hon är inte galen.
Se till att skydda dig. Rika kvinnor bär på bakterier.
Okej.
Så du blev en rik bankman trots allt? Med det här syndikatet.
Kanske.
Och jag har delvis dig att tacka för det. Charlie brukade säga en sak.
"Förr eller senare måste en man stryka kopplet på sin stora, röda hund."
Så det är det jag gör.
Jag är stolt över dig.
Du verkar annorlunda nu.
- Vill du se din son? - Gärna.
Hej, Lasse.
Ja.
- Lasse! - Säg hej till pappa.
- Hej! - Där är han.
Visst gjorde vi en vacker bebis?
Ja.
En dag kanske han kan kasta amerikansk boll med dig.
Lära dig att vara hänsynslös. Att gå som en amerikan.
Som en stor amerikansk man med röd hund.
Ja. Vinka till pappa.
Var äter du när du kommer ut?
Lätt. Raka spåret till Waffle House. Det är ett måste.
- Jag behöver deras rårakor. - Rårakor?
Fan också. Det här är inte bra.
Ursäkta mig, Five-O. Får jag prata lite med broder Conrad?
Det är okej.
Du vet att han klantar sig.
Mina kollegor och jag diskuterade just din medmänsklighet.
Så hur går det, broder?
Första gången på ett sånt här ställe.
Påfrestande.
Man ser saker.
Hemska,
hemska,
hemska saker.
- Jag vill bara vara ifred. - Vad sa du?
Du hörde mig.
Du kanske inte skulle varit en sån god samarit.
Goda samariter får uppmärksamhet.
Hjältar får speciell uppmärksamhet.
Vill du vara speciell, Conrad? Får jag kalla dig Connie?
Du är ett nummer här. Jag är ett nummer här.
Jag respekterar dig. Och du ska respektera mig. Förstår du?
Jag ber dig inte om några tjänster, men jag kommer att be dig
att lämna mig ifred. Och det bör du uppmärksamma.
Så sött.
Men jag borde inte bli förvånad.
För du är söt.
- Du är det sötaste vi har här inne. - Bort från mig.
Jag ska ingenstans, Connie.
Satan! Vad fan gör ni? Vad fan glor ni på?
Vill ni slåss?
Sitter han isolerad?
Han attackerade och skadade tydligen en medfånge,
så han har placerats i en isoleringscell.
- Det var en våldsam attack. - Nej. Det är omöjligt.
Han skulle inte bara attackera någon.
Vad betyder det här? Vad händer nu?
- Jag vet inte. - Herregud!
Okej...
Hur länge måste han vara där? Hur blir det med domstolen?
Jag vet inte. Informationen jag får är så flytande.
Han kommer att vara ett vrak i rätten. Domaren kommer att få se ett vrak.
- Kan han nekas borgen helt och hållet? - Jag vet inte.
Vem vet då?!
Förlåt.
Förlåt mig.
Han lider av klaustrofobi, så en isoleringscell...
- Herregud. - Det är nog det säkraste stället.
Jill, om vi betalar borgen kan vi kanske få ut honom.
Men det vet du inte.
Nej.
Jag har nog aldrig hört ett sånt ljud förut. Det lät nästan utomjordiskt.
Kan vi få ut honom? Få honom förflyttad till ett annat fängelse?
Jag tror inte det.
Vad kan jag göra?
Pengarna måste finnas där om domaren står fast vid borgensbeslutet.
Allt har blivit så förvridet.
Wes ringer mig om den andra grejen. Hans opinionssiffror sjunker.
Om vi ska göra det här måste det ske snabbt.
För hans skull, och tydligen för din med.
Tror du att den här planen kan fungera? Det måste finnas nåt annat sätt.
Att ansöka om konkurs. Det är allt.
Den förödmjukelsen utsätter jag mig inte för.
Ni skulle skydda mig från det här, du och Wiz,
med alla era skikt och bolag, all bokföring.
Och det har vi.
De får svårt att krossa dig helt. Men om de är beslutsamma, vilket de tycks vara...
Det är nu det gäller, Charlie.
Vi har slut på alternativ.
Säg till Wes att jag träffar honom imorgon.
- Det låter som ett svårt samtal. - Ett väldigt nödvändigt sådant.
- Ett som du och jag kanske behöver ha. - Okej.
Hur påverkas jag ekonomiskt av allt det här?
Om era tillgångar är separata, borde det inte göra det, men...
- Menyer. - Tack.
Betalar han fortfarande underhåll?
Jag får ett konsultarvode från Croker Industries i stället för underhåll.
Ursäkta?
Det var billigare för honom.
Det kan mycket väl vara i farozonen. Det låter inte heller helt lagligt.
Han rådfrågade en hel radda med advokater. Det är lagligt.
Raymond.
Korten på bordet. Är han pank?
Din exmake är bankrutt.
Han är skyldig oss nästan en miljard dollar,
och andra banker ytterligare en halv miljard.
Han har personligen gått i god för 600 miljoner.
Lån utan regressrätt. Det var en av hans viktigaste regler.
Det struntade han i när han bestämde sig för att resa
betong- och stålerektionen The Concourse.
Som jag har ett intresse i. Jag förstår inte hur det här kunde hända.
- Jag är skyldig dig en ursäkt. - Hur så?
Jag är på intet sätt
den främsta attackhunden i agerandet mot Charlie, men jag är en av hundförarna.
Tanken på att det här kan drabba dig...
Om det finns ett sätt att skydda dig så gör jag det.
Skål.
Den som är modig är fri.
Sinnets styrka är att det är oövervinnerligt.
Jävlas inte med mig! Hör ni det?
Gör det ni måste, men det gör jag med! Jag kommer att döda er!
Varenda jävla en av er!
- Utmana dem inte. - Det är en annan värld här inne, mr White.
Att vara lite galen kan hålla mig vid liv tills ni får ut mig.
Kommer jag inte ut?
Det har blivit svårare med det nya överfallet.
Jag lämnar in en habeas corpus-hemställan.
Vad är det?
En nödlösning tills jag kommer på nåt bättre. Men du måste ligga lågt så länge.
Se på mig.
Vad tänkte du när du slog till polisen?
- Jag vet inte om jag tänkte nåt. - Okej.
Vad kände du?
- Jag berättade det. - Jag vill att du berättar det igen.
Jag kände...
"Det här är inte rätt."
Det här är inte rätt!
- Vad är det här? - Ett manus. Som ni ska hålla er till.
Inte ordagrant. Det är bra om det låter naturligt.
Men i huvudsak.
Det blir en liten presskonferens, precis som vi sa.
Ni ska bli invald i Georgia Tech Hall of Fame.
- Ursäkta? - Det är på tiden.
Ni vann ett nationellt mästerskap åt dem.
Jag sitter i styrelsen på Georgia Tech. Det blir en liten ceremoni.
Ni får en hedersfotboll, som ni betraktar stolt.
Och när ni tittar på fotbollen, mr Croker, påminns ni om gamla tider.
Men ni kommer att tänka ännu mer på dessa moderna tider,
där större saker än en match står på spel.
Ni kommer att vara medveten om att hela Atlantas framtid står på spel.
Och när ni tittar på fotbollen i er hand
översköljs ni av känslor, och ni minns dagarna på planen med Norman Bagovitch,
när ni spelade sida vid sida.
Och det skulle vara försumligt av er att inte nämna
att ni verkligen inte spelar i samma lag idag.
Visst älskar ni er gamle kompis, men Norman Bagovitch utgör ett stort hot
mot Atlanta och delstaten Georgia.
Ni skulle försumma er medborgerliga plikt om ni inte berättade vad ni vet.
Norman Bagovitch är en omoralisk människa och en sexualbrottsling.
- Jag kan inte säga det med säkerhet. - Det skiter jag i.
Säg att ni har säkra källor, och låt trovärdig.
För om 60-minutersmannen säger det, så är det så.
Hur går det med offret?
Illa. Hon deltar inte.
Jag föreslår att ni pratar med henne igen,
men vi behöver henne inte. Vi klarar det utan henne.
Folk kommer att tro på dig.
Innan vi gör nåt måste ni göra er del,
och få mina problem med PlannersBanc att försvinna.
Jag kan inte radera er skuld. Jag kan bara få dem att vänta med indrivningen.
Gör så. Få Planners hundar att gå fot.
- Så håller jag min presskonferens. - Bra.
Vi gör nåt bra här.
Han hörde vad jag sa, och kände att jag menade det.
Men jag vet inte om jag fick honom att ändra sig.
- Det är så vidrigt. - Jag vet.
Charlie har inget att göra...
- Men tack för att du försökte. - Joyce...
Får jag fråga vad som hände den där kvällen med Norman?
Jag vet inte exakt.
- Jag hade druckit, minnena blir suddiga. - Visst.
Men har du har ingen magkänsla?
Jo, när det gäller det fysiska. Mindre för det kognitiva.
Vilket betyder?
Antingen var han på mig och jag fick inte bort honom,
eller så gjorde jag motstånd för att sen ändra mig och besvara närmandet.
Vet du inte om du blev våldtagen?
Eller känns det bättre att låta det vara oklart?
Charlie bygger upp ett narrativ där jag är ett offer.
- För sin egen vinning. - Jag frågar inte om Charlie.
Han vill så gärna att det ska vara sant, och jag tänker inte ljuga för honom...
...när jag inte minns vad som hände.
Har du nånsin pratat med Norman om det som hände?
När en kvinna säger ja väntar han inte på att hon ska nyktra till, sa han då.
- Han hävdar att jag samtyckte. - Och du tror honom?
Vad som än hände...
...så är det mitt liv...
...och det är mitt val.
Ja.
Då borgenskravet nu är uppfyllt ber jag att rätten förflyttar min klient
så att han kan släppas mot sagda borgen.
Åklagarsidan har lämnat sitt bifall.
Vänta nu, jag har lite ny information framför mig.
Jag har fått veta att er klient har begått ännu en misshandel,
och orsakat allvarliga skador som krävt operation.
Min klient försvarade sig bara.
Fängelset har övervakningskameror som filmade överfallet
då er klient "försvarade sig".
Jag har granskat filmen. Har ni, mr Jennings?
Ja.
Jag ser inga våldsamheter från internen som er klient skadade.
Internen i fråga hade våldtagit en yngre fånge dagen innan.
Min klient hjälpte offret, och blev då en måltavla
för internen känd som Rotto.
Mr Rotto avtjänar för närvarande straff för mord och våldtäkt.
Han är en gängledare på fängelset, och utgjorde ett hot mot min klient.
Conrad Hensley svarade på det hotet genom att skydda sitt eget liv.
På filmen såg det ut som om er klient utgjorde hotet.
- Jag påminner om att han är ostraffad... - Jag behöver inte påminnas.
Och ni behöver säkert inte påminnas om att jag som domare måste handla i god tro,
som domstolstjänsteman och delstaten Georgias företrädare.
Och jag kan inte, i god tro, beordra att er klient friges just nu.
Han stannar där han är.
Får jag komma fram?
- Vad är det här? - Hemställan om habeas corpus.
Frige Conrads kropp innan han blir ett lik.
Min klient befinner sig i fara på Fulton County.
Habeas? Det gäller avhjälpande efter avkunnad dom.
Inte i Georgia. Här kan det användas för frisläppandet av felaktigt fängslade.
O.C.G.A 9-14-42 underavdelning A, underavdelning C,
på grundval av Ex parte Yerger, 75 U.S. 85, 95...
- Advokaten... - Ritchie v. State.
Habeas bör beviljas om den tilltalade kan visa att negativa följder väntas uppstå.
Habeas- hemställningar tillhör civilrätten.
Georgias högsta domstol har allmän behörighet,
med både civil- och straffrättsliga mål. Ni kan handlägga båda sorterna,
och er underlåtelse att handlägga detta fall
utgör ett missbruk av den rätten, i strid mot er plikt att handla i god tro.
Vi tar upp fallet på tisdag.
- Har du nånsin sett en vackrare byggnad? - Nej, sir.
Kronjuvelen.
Ingen annan skyskrapa i Atlanta glittrar så där. Ingen i hela Georgia.
Soluppgång, solnedgång, månsken – det kvittar. Den utstrålar prakt.
Min prakt.
Femton år av mitt liv. Ritningar, tillstånd, detaljplanering, byggnation.
Den där byggnaden tog nästan kål på mig. Den kanske lyckades till slut.
Det tvivlar jag på.
Ni verkar nedstämd.
Min exfru sa en del ganska sårande saker.
Det blåser på toppen, sägs det.
Vindarna jag möter idag...
Jag får inte vara den jag vill vara, säga det jag vill säga,
luta mig åt ett eller annat håll.
Världen håller på att utrota män som jag.
- Mrs Smith? - Ja.
Jag heter Roger White. Är er make hemma?
- Älskling. - Det är okej.
Vad gör du här?
Jag försökte ringa, men jag fick inget svar...
- Så du kommer hem till mig? Skämtar du? - Jag ville bara prata lite.
Åklagaren sa åt mig att inte prata med dig. Och jag har inget att säga.
Du ska nog ta bort foten nu.
- Åklagaren sa att jag fick kontakta er. - Ta bort foten!
Bråket mellan er och min klient var ett missförstånd.
Jag vill att ni berättar för domaren att ni startade det.
Din klient dödade mig nästan, och du ber om min hjälp?
Och jag ville ge er det här.
Det är en vittneskallelse. Vi får visst ha vårt samtal i rätten.
- Trodde du att polisen skulle hjälpa dig? - Jag hoppades på det.
Jisses.
- Desperata tider. Sånt vet du allt om. - Dra åt helvete.
Vadå?
Vet du...
När vi pluggade ville en del av mig vara du.
Och en del av dig ville vara jag. Jag tänkte att vi med åren
skulle mötas i mitten, men det gjorde vi aldrig.
Jag förblev jag, du förblev du.
Vi har inte ens tagit en öl ihop förrän ikväll.
Jag känner ditt avvisande kring allt det här, och det gör ont.
Men det är inget nytt. Det har alltid funnits där.
- Är det därför vi är här? - Delvis.
Jag är ledsen
för att jag drog in dig i de här hemskheterna. Det är jag verkligen.
Du lyckades kravla dig upp ur gyttjan. Inte jag.
Jag är inte säker på att jag nånsin har varit helt sann mot mig själv.
Inte helt.
Jag måste förbli borgmästare.
Jag har fått mitt nya knä. Jag går redan på det. Vad sägs om det?
Modern läkekonst.
Jag tänker inte fråga om du mår bra, för jag vet att du inte gör det.
Jag utlovar ingen lösning, för jag har ingen. Och du genomskådar mitt skitsnack.
Jag ville bara se dig i ögonen och säga att jag jobbar på det.
Jag vet inte hur, men vi ska få ut Conrad. Jag jobbar på det.
Mr Croker, kommer det att lösa sig på jobbet?
Allt kommer att bli bra.
- Vet vi vad det handlar om? - Han sa att han vill träffa oss.
Det är så spännande.
Mr Longley.
Tack för att ni kom.
Slå er ner.
Jag tog en titt på Croker-situationen, och vi lägger det på is för tillfället.
- Lägger det på is? - Det är ett makrobeslut, Harry.
- Ett makrobeslut? - Ja, Raymond.
Större än just den här frågan. Det är en del av en större strategi.
- Att låta honom löpa? - Vilken större strategi?
Det är inte din angelägenhet, Raymond.
Med all respekt, Charlie Croker har...
Charlie Croker har ljugit, fuskat, stulit,
förhalat, skrattat åt oss, behandlat oss som idioter.
Jag hoppas att det inte förvånar dig allt för mycket om jag säger att jag ibland
förväntas hantera problem ur ett större perspektiv
än vad ni två vill göra med Charlie Croker.
Okej, så det här är bara ett stort
"strunt samma"?
Vilket bra sätt att uttrycka det på, Raymond. "Strunt samma".
Men vi har honom ju! Äntligen har vi honom.
Nej, Raymond. Det har ni inte.
Mer om det efter pausen.
Huden blir mjuk och sinnet stilla.
En himmelsk smekning av oskuldsfullhet och frid.
Purity av Cleangirl.
När det enda som står mellan...
- När ska du upp i rätten? - På tisdag.
Så du kan komma ut?
- Jag hoppas det. - Du ska bara hålla dig vid liv tills dess.
Det blir inte lätt på ett sånt här ställe.
Håll käften!
Jag ska slita dig i stycken, din jävel!
Det var inte jättebra att dyka upp vid polisens hus så där.
- Domaren kan klandra dig för det. - Jag ville bara ta pulsen på honom.
Se vem han är.
Hur ser din plan ut, egentligen?
Jag tror att Conrad delvis kände
att han inte skulle finna rättvisa, vedergällning och värdighet
inom ramen för vårt rättssystem.
Den enda möjligheten att ställa polisen till svars
var där och då, så han var tvungen att slå till honom.
Självhjälpsrätten.
Inte tänker du hävda det?
Om du hade hört honom... "Det här är inte rätt!"
Om domaren känner det Conrad fick mig att känna...
Det sättet fungerar inte. Älskling...
Den här domaren tolkar lagen strikt.
Du måste hitta en väg som respekterar både lagen och honom.
Det här kommer inte att vinnas med "polisen förtjänade det".
Älskling, måste jag verkligen berätta det för dig?
Jag borde inte ha tagit fallet. Jag borde ha skaffat en försvarsadvokat.
Hallå! Du är rätt advokat för det här.
Det är du. Målet är att få domaren att känna med din klient.
Du har ett perfekt utgångsläge, men du måste välja en väg han kan vandra.
Den här domaren följer lagen till punkt och pricka.
Du har en nål att hitta, och det är din höstack.
Roger, gå in i rättssalen,
bli varm i kläderna
och argumentera för din sak.
Håll käften!
Det kan inte sluta så här.
Det kan inte... Vi hade honom!
Det slutar inte så här. Det slutar inte så här!
Fa...!
Undertexter: Mattias R. Andersson