MUŽ NA VRCHOLU
Koláče.
S těma koláčema se ještě uvidí.
Ještě
není konec.
Krásně vám padne.
Šaty někdy dělají člověka, ale občas to platí obráceně.
Pane starosto.
Vypadá skvěle.
Díky.
Do hodiny bude hotový.
Můžete se trošičku zavrtět?
Co prosím?
Líp tak poznám, jak sedne. Jenom trošku.
Takhle?
Nádhera.
- Jsi nervózní? - Co bys řekla?
Jednej sebejistě,
ale s rozvahou.
A to se dělá jak?
Na to přijdeš.
Poslouchej instinkt.
No, Phile, ve zkratce nás čeká další horký a deštivý den.
V říjnu se to dá brát jako důsledek globálního oteplování,
nebo jako klasický rozmar Atlanty.
Díky, Liso. A když je řeč o oteplování,
tak to je asi tak jediné, co kandidát na starostu Norman Bagovič
dosud nesvedl na Wese Jordana, i když i to se včera změnilo.
Vyzyvatel starostu obvinil z nadržování ropnému...
Poslali další úpravy.
Ale no tak.
Promítnou vám to na obrazovku?
Ne, je důležité, aby to vyznělo spontánně.
Sluší ti to.
To mám kvůli soudu. Říká se tomu „soucitně šik“.
A Wes Jordan má dnes navštívit georgijskou univerzitu,
kde bude ohlášeno uvedení legendárního fotbalisty Charlieho Crokera
do univerzitní síně slávy.
- Nechcete to slyšet? - Ani ne.
Řekni Conradovi, ať tam působí sebevědomě.
Ne namyšleně, jako by byl nad zákonem, ale s hlavou vztyčenou.
- Soudci si toho všímají. - Řeknu mu to.
A vyřiď mu, že kdybych neměl tu blbou tiskovku, přišel bych.
- To ví. - Tak jo.
Ozvala ses ještě Joyce Newmanové?
Pořád neodpovídá.
No dobře.
Tak to vypadá, že za ní budu muset zajít osobně.
Připravená?
Ano.
- Conradův oblek? - Mám ho.
A co ty? Připraven?
- Lepší už to nebude. - Platí ta pátá?
Živě v odpoledních zprávách. Wes myslí na všechno.
Když to stihnu, zkusím dorazit.
Hlavně vyřiď ten soud.
Je to velký den.
Ano.
Děláme na tom. Budeš poslední.
No ty vole.
Tohle vypadá na ticho před pořádnou bouří, chlapi.
No jo.
Mohl by to bejt fajn den na zlámání pár pracek.
- Jak Jason Bourne. - Mutte.
- Jen... - Hensley!
Pohyb.
Zlom vaz, kámo.
Conrade.
Tik, ťak, zmrde.
Sráči.
Stál ti nad postelí?
A smál se.
Co to asi znamená?
Tobě ten aktuální vývoj pomohl.
Tvůj majetek je v bezpečí. Aspoň prozatím.
Co myslíš tím „prozatím“?
Banky dluhy ve výši 800 milionů jen tak nepromíjejí.
Planners se časem zase ozve a ostatní věřitelé taky.
Takže jestli chceš svůj majetek ochránit, bylo by dobré to vyřešit hned.
Jsi v pořádku, Raymonde?
Řekněme, že moje touha dostat tvého bývalého manžela
přesahuje zdravou míru.
- Ty ho vážně nenávidíš. - Je to horší.
Obdivuju ho.
A důvod?
Nevím.
Možná proto, že...
si žije podle svého.
A já se nechal unášet proudem.
Celý život.
Následoval jsem jeho nebo ostatní.
A připadám si...
přesně jako ta nicka,
kterou ze mě dělal.
A dochází mi,
že se nechci jenom tak předvést.
Chci se předvést před ním.
Jen chci, abys mě vyslechla.
Už se stalo. Prý můžu být v autobuse, nebo pod ním.
Joyce, když u toho budeš, bude to velká věc pro ostatní ženy.
- I pro tebe. - Kecy.
Jak hluboko dokážeš klesnout?
Asi to zrovna zjišťuju.
Ale když dostanu Norma Bagoviče, bude se mi spát dobře.
Ať se tehdy stalo cokoli...
Stalo se to, že jsem si něco zvolila, Charlie.
A moje dnešní a budoucí volby za mě nebudeš dělat ty ani žádný jiný muž.
Nakonec asi holt
jednáme tak, jak musíme.
Povstaňte.
Případ číslo 32613, lid Georgie vs. Conrad Hensley
ve věci žádosti o habeas corpus. Všichni jsou zde.
Soudcem je Lawrence G. Taylor.
Posaďte se, prosím.
Tak dobrá, pane White. Předneste svou žádost o habeas corpus.
Děkuji, ctihodnosti.
Obhajoba by také ráda přednesla žádost o zamítnutí obžaloby,
kterou přikládám k předchozí žádosti.
Kopii jsem poskytl i panu prokurátorovi.
- Zřekl se nároku na upozornění předem. - Co to má být?
Obě strany jsou přítomny. Prokurátor je připraven návrh rozporovat.
- Jen krátké slyšení. - O co se to pokoušíte?
Vy v tom jedete taky?
Stát s návrhem nesouhlasí, ale jsme ochotní ho projednat ještě dnes.
Pane obhájce, netuším, co máte za lubem.
Vy jste soudce, ctihodnosti. Rozhodnutí je na vás.
Žádám jen, abyste mě vyslechl, než ho učiníte.
Tak rychle.
Obhajoba předvolává policistu Michaela Smithe.
- Cože? - Pan Smith obdržel obsílku.
Je přítomen.
Považujeme ho za nespolupracujícího svědka.
Pane strážníku, přistupte a složte přísahu, prosím.
Tohle vás bude šeredně mrzet.
Dejte prosím do záznamu, že mi svědek sdělil,
že mě to bude šeredně mrzet.
Tak sednout, strážníku.
Copak se to tady děje?
Co ty děláš doma?
Zabíjím čas, odreagovávám se.
Jsem trošičku nervózní, takže...
Z té tiskovky?
- Nemáme na tyhle opravy lidi? - Jo.
Ale občas
je lepší, když to uděláš sám.
Omlouvám se, že...
že jsem tě tomu všemu vystavil.
Jak to, že jsem měl takovou kliku?
Prostě jsi ji měl. To je celý.
Co je to?
- Ještě trochu zlobí. - Koleno?
Až ho doladíme, spraví se to.
Bože dobrý.
- Martho. - Můžeme dát řeč?
Promiň, že ruším.
- To nic. Pojď dál. - Nebude to na dlouho.
- Mám vás tu nechat? - Ne, klidně zůstaň.
Jsi jeho lepší polovička. A tu teda potřebuje.
- No jo, dobrý. - Tak jo.
Dobrý? Nic není dobrý a ty to víš.
To, o co se pokoušíš, je ohavné.
To už jsi říkala.
Evidentně jsi neposlouchal.
Ale poslouchal.
Jsi matka, co nechce, aby z jejího syna byl někdo jako já.
Poslouchal jsem. Ale nemáš sem co chodit a urážet mě.
Chystáš se zničit Joyce
a zaprodat poslední zbytky svojí duše.
Tak dost! Nic ti do toho není.
Tak není, jo?
Já tě milovala.
Dokonce jsem s tebou chtěla strávit zbytek života, i když to byla děsná chyba.
Čekalas, že se prostě složím? Tak promiň, že nehodlám umřít.
Neprominu ti to. Ani náhodou.
A zapomeň na to, že by na ten tyjátr přišel Wally.
Říkal, že přijde.
Můj syn uvidí, jak bojuju, i kdyby to bylo to poslední...
- Uvidí, jak bojuju. - Bojuješ nepoctivě. To uvidí.
Myslíš si, že takhle bojovat umíš jenom ty.
To jsi ještě neviděl, čeho jsem schopná já.
Viděl jsem až až.
Jenom špičku ledovce.
Varovala jsem tě.
Nakopu ti prdel.
Hned vystupte, nebo vás vytáhnu.
Koukej kurva vylízt z toho auta!
- Tohle není fér. - Hej, uklidněte se.
- Hej! - Klid!
To přeháníte.
- Kreténe. - Přestaňte!
- Přestaňte! Pusťte ho! - Paralyzér!
- To jsem ne... - Dost!
Vždyť už spadnul!
Strážníku,
vystihuje tohle správně to, jak jste mého klienta vytahoval z auta?
Chybí tomu kontext.
Zavolali nás jako posily, protože podle strážnice situace eskalovala.
Po příjezdu jsem viděl, jak se váš klient
chová výbušně a nevyzpytatelně, čímž ohrožoval několik lidí.
Včetně mě.
Takže tím kontextem je to, že jste cítil nebezpečí. Bál jste se.
- Cítil jste ohrožení. - Dost jsem toho viděl. Vím, co se stává.
Takže váš strach nevycházel pouze z té aktuální situace,
ale i z minulých zkušeností?
Ano.
Poznáváte ho?
- Tak vylez, ty kreténe. - Koukej kurva vylízt z toho auta!
Je to řidič odtahovky.
- To přeháníte. - Co to děláte?
Ty vole.
- Paralyzér! - To jsem ne...
Tak dost! Vždyť už spadnul!
Budeš mlátit policajty, ty zmrde?
- Mám tu zraněného kolegu! - Co ty na to?
Při tomhle už jsem nebyl při vědomí.
Chceš ještě, ty sráči?
Líbí se ti to?
Bože. Hej! Přestaň do něj kopat!
- Prosím. - Nechte toho!
Když jste dorazil, měl jste možnost zhodnotit chování toho řidiče?
Byl naštvaný.
Takže byl naštvaný. A vy taky.
To má být otázka?
Byl jste ozbrojen?
Jsem policista.
- A váš partner? - Ano.
Řekl jste, že jste se bál.
Existuje podle vás šance, že Conrad Hensley se bál taky?
To netuším.
Netušíte.
Byl jste ozbrojený. Váš partner taky. Řidič odtahovky byl naštvaný.
Conrada Hensleyho jste násilně vytáhl z vozu a praštil s ním o něj.
Tvrdíte, že jste se bál,
ale neexistuje podle vás šance, že se bál i on?
Určitě ano.
A řekl jste, že váš strach
vycházel z minulých zkušeností a z věcí, které znáte.
- Nemohl z toho vycházet i Conrad? - To ho neomlouvá.
Pokud se bál o život, neměl právo se bránit?
- Policistovi ne. - Nikdy?
Člověk, který má odůvodněnou obavu, že mu policista ublíží,
nemá právo se bránit?
Věděl, že dělám svoji práci.
Takže vycházíte z toho, že víte, co si můj klient myslel?
Vycházím z toho...
Odmítal vystoupit, tak jsem musel jednat.
Chápu.
Svědek je váš.
Když jste dorazil, oznámil jste, že jste policista?
Přijeli jsme v policejním autě, v uniformách
a měli jsme odznaky.
A obžalovaný odmítal uposlechnout? Bránil se zatčení?
Ano.
Děkuji.
Svědek může odejít.
Pane obhájce, chápu to správně,
že jelikož se váš klient bál,
tak podle vás může praštit policistu?
Tvrdím, že to, že se jednalo o policistu,
pro mého klienta nebylo žádnou zárukou bezpečí,
zvlášť ve chvíli, kdy ho ten policista napadl.
Conrad Hensley se ohnal ve zlomku vteřiny, když byl vyděšený,
za což už pykal ve Fultonu.
Čeká na proces, to není trest.
Je to trest.
Dostal zásah paralyzérem. Schytal kopance.
Byl svědkem znásilnění.
Ohrožovali ho na životě za to, že oběti pomohl.
Conrad Hensley potrestán byl.
Strážník Smith mluvil o kontextu. Ten je důležitý i u mého klienta.
Mě nezajímá ani u jednoho. Tady je důležitý zákon.
Tak pojďme probrat zákon.
Ten policista uznal,
dokonce to dosvědčil, že se Conrad Hensley nejspíš bál.
Mladý dvacátník, černoch, kterého násilně napadl policista.
V jakémkoli státě, ale v tomhle obzvlášť.
No jistěže se bál.
A stejně jako strach policisty vycházel z jeho předchozích zkušeností,
tak i Conrad vycházel z těch svých.
Bál se o svůj život, což člověka opravňuje přiměřeně se bránit.
Takový je zákon.
Žádná porota, co tyto záběry uvidí, nemůže vyloučit možnost,
že jeho obavy byly oprávněné.
Ctihodnosti, pan White po vás chce, abyste svým úsudkem nahradil porotu.
Ne.
Žádám, abyste uznal, že když obžaloba pomocí faktů neunese důkazní břemeno
a důkazy nejsou dostačující pro odsouzení,
pak je povinností soudce obžalobu zamítnout.
Meze zákona.
Co prosím?
Můj klient je obžalovaný z napadení policisty,
který jednal správně a v mezích zákona.
A otázku, jestli opravdu jednal správně, tento soud zodpovědět musí,
protože porota se jí zabývat bude.
Porotci znají dnešní společnost a budou mít příležitost pochopit
rozpoložení všech zúčastněných.
Vy sám někdy citujete Olivera Wendella Holmese.
Duší práva jsou zkušenosti.
Soud není robot.
Neřídí se pouze přesným zněním zákona,
ale také selským rozumem
a zkušenostmi.
Okraj silnice,
Atlanta 2024.
Policista.
Černoch.
Je na vás, jestli se budete řídit zákony, spravedlností,
selským rozumem či férovostí.
Takto zní argumenty obhajoby.
Hej, to přeháníte.
Přestaňte!
- Přestaňte. Pusťte ho! - Dost, ublížíte mu!
Paralyzér!
Jen žádám, abyste jednal tak, jak je podle vás
správné.
Pane Jenningsi?
Stát trvá na tom, že důkazy na odsouzení dostačují,
a stojíme si za vzneseným obviněním.
A opakuji, že po vás chce, abyste svým úsudkem nahradil porotu.
Nuže,
s tím nesouhlasím.
Možnost sebeobrany nelze zcela vyloučit.
Pokud obžaloba neunese důkazní břemeno,
pak zákon nařizuje zamítnutí žaloby.
A to teď činím.
Obžalovaný může jít.
Případ se zamítá.
Hotovo?
Hotovo.
Je po všem?
Je po všem.
Pojďme.
- Berete si to moc osobně. - Jak to, že vy ne?
Byl jsem v armádě. Koukněte se do historie.
Němci byli naši nepřátelé, pak spojenci.
Rusové nepřátelé, přátelé, pak zase nepřátelé.
Točí se to v kruhu.
Jako s Íránci a Iráčany.
Croker mi dával důvod ráno vstát z postele, abych po něm mohl jít.
Ale budou další. Takových parchantů po světě chodí dost.
- Já to takhle brát nedokážu. - Ale budete muset.
Ne.
Nebudu.
Ještě není konec.
Pořád tomu nemůžu uvěřit.
Jak jste to dokázal?
Popravdě to asi bude znít šíleně.
Dokázal jste to vy.
Cože?
Dneska mi to šlo. Možná líp než kdy dřív.
Jako by mě něco posedlo. Nebo někdo.
Asi vy.
Nevím, jestli vám tak úplně rozumím, pane White.
Ale děkuju.
Jasně.
Musím na tu tiskovku.
Hej, držte se!
Hrozně moc tě miluju.
- Bude to katastrofa, to si piš. - Ne, nebude.
Už teď jsem toho půlku zapomněl.
Bude to dobrý.
Ty to zvládneš, Charlie. Neboj.
CHARLIE CROKER KRÁL TOUCHDOWNŮ
Díky, žes přišel, Wally.
Zvažuju, že si založím obchod s rekvizitami.
Mohl bys mě mít ve výhradním pronájmu.
Nepřivedl jsem tě sem jako rekvizitu.
To ti řekla matka?
Byl to vtip.
Když jsem tě pozval na narozeniny,
říkal jsem si, že až uvidíš, že si mě lidi váží,
budeš si mě vážit i ty.
- Pro jednou. - Byl to vtip.
Nejsem hrdý, že jsem se proslavil běháním po hřišti,
ale pro dost lidí to hodně znamenalo.
Pokud někomu zlepšíš den nebo i život,
přineseš mu třeba jenom špetku radosti,
tak to má význam.
Ten den pro mě měl význam.
Tamten
a den, kdy ses narodil.
A tvoje matka je podle mě větší magor než já.
Asi bych to neměl říkat, ale někdo to udělat musí.
Vážně to může vyjít?
Není důvod, aby ne. Je to poctivější než většina smluv.
Nepamatuju si, kdy naposledy jsem měl takhle dobrou citronádu. Možná nikdy.
Jen počkej, až si dáš moje kuřecí stehýnka.
Ahoj, Sirjo.
Zněl jsi hrozně. Jako bys chtěl skočit z domu.
To se stává. Už je mi líp.
Nelži mi, Raymonde. Čtu ti tvář.
No, právě teď jsem s Marthou Crokerovou.
Je to problém?
Udělala citronádu. Peče kuře.
Dneska na to možná dojde.
Až jsem z toho
poněkud nervózní.
Jsi velký rudý pes. Americký frajer.
Ono se ale povídá, že Charlie je
v tomhle směru dost obdařený.
- Vezmi prášek. - To nemusí stačit.
- Vezmi dva. - Dáš si víno?
Přestaň nad sebou kňourat. Vezmi prášek, mysli na mě, šukej jako velký rudý pes.
Raymonde, máš tu ženu rád?
Asi ano.
Vezmi prášek.
Zažil jsem mnoho poct a občas jsem někoho poctil já.
Teď mě čeká oboje.
Dnešek je totiž oslavou muže,
který nám dopřál den, na jaký nikdo z nás nezapomene.
Někdo se mě zeptal: „Proč dnes? Proč teď?“
Ale proč ne?
Teď se to zvlášť hodí.
V dnešní době je hrdinů jako šafránu.
A myslím tím hrdiny v pravém smyslu toho slova.
Nejde jen o to, že něčeho dosáhnou, ale i o to, jak toho dosáhnou.
Mají charakter a důstojnost, čímž nám ukazují, že je stále možné
být jak úspěšný,
tak ctnostný.
Charlie, můžete za mnou na pódium?
PROSLOV STAROSTY PŘI UDÍLENÍ OCENĚNÍ
Ještě dojde i na formálnější obřad,
ale já jsem teď moc rád, že vám mohu udělit tento památeční míč.
Když jste tehdy skočil a skóroval, všem poskočilo srdce radostí.
Něco jsme díky vám ucítili a já mám radost,
že mohu ocenit tu radost, kterou jste nám všem přinesl.
Dámy a pánové, Král touchdownů.
Jo, Charlie!
Vážně nevím, co mám říct.
Ví moc dobře, co řekne.
...cítil jsem hrdost i pokoru.
Synovi jsem říkal... Sedí tady. Ahoj, synku.
Říkal jsem mu, že tehdy nám to připadalo jenom jako další zápas.
Člověk nikdy neví, jak velká věc to bude.
Když se v něčem takovém ocitnete, nevíte, jakou vlastně hrajete roli.
Ale náš dres jsem ten den nosil se ctí.
Měl jsem skvělé spoluhráče. Ironií osudu jde jeden z nich po vašem křesle.
Norm Bagovič hrával setsakramentsky dobře. To vám teda povím.
Ale dnes je ve hře mnohem víc než jen porážka rivalů a získání titulů,
a proto máme štěstí, že máme vás, Wesi.
Starostu, který dbá na charakter.
Laskavost.
Kdekdo se dneska honí za slávou, ale jen málokdo usiluje
o laskavost.
Když...
koukám na ten míč, nemůžu si nevzpomenout na Norma
a na to, jak jsme spolu hráli.
S Normem se to má tak,
že...
to byl skvělý hráč.
Ale co o něm nevíte,
nebo to možná víte...
Není tím, koho teď Atlanta potřebuje.
Potřebujeme lidskost.
Potřebujeme soucit. Potřebujeme Wese.
Někoho, kdo dokáže cítit a chápat,
že jsme všichni jen lidi.
Jsme zranitelní a chybující.
Slabí.
Děkuji vám za ten míč. Na ten svůj skok budu navždy hrdý.
Jako hráč jsem měl jednu mantru.
„Dnes je den, kdy budu o něco lepší.“
Je prostá, ale pomáhala mi rychleji běhat a víc makat.
Být lepší.
A s tím se s vámi asi rozloučím.
Dnes je ten den.
Děkuji vám za tuhle velkou poctu.
- Určitě ještě máte něco na srdci. - Řekl jsem vše.
- Šeredně s tebou vyjebu. - Dělej, co musíš.
Až se z toho posereš, ty parchante.
Ještě jednou děkuji za tuto poctu.
Byla to zrada. Totální, zasraná zrada.
- Hlavně klid. - Nasrat.
Měli jsme dohodu, a on si tam pak napochoduje
a pošle mě ke dnu jak v Pearl Harboru, ten Jidáš zasranej!
- Podle mě to bylo dobré. - Nasrat.
- Wesi. - Nasrat!
Rogere, nasrat.
No jo.
Wesi, pusť si zprávy.
Nasrat.
Kam se na to hrabou jeho zázraky na hřišti.
Polidštění Wese Jordana je asi Crokerův dosud největší výkon.
Podle reakcí starostova obliba vystřelila a většina respondentů preferuje Jordana.
No věřil bys tomu?
Tos měl v plánu?
Ne, to jsem si prostě na místě vycucal z palce.
Vidíš, už motám i pořekadla. Jsem mimo.
Charlie, je tady Wismer Stroock.
Co? Aha, dobře. Hned přijdu.
Hele.
Jsem na tebe hrdý.
To bylo super, cos udělal. Bylo...
Nebo spíš to, cos neudělal.
Já nechci, abys na mě byl hrdý, Wally.
Teda chci. Víc než cokoli na světě, ale...
Wizi.
Promiň, že jdu bez ohlášení.
Tak to asi bude důležité. Co se děje?
Sereno, Wally, dali byste nám chvilku?
O co jde, Wizi?
Ozval se mi Mitchell Heilbronner, advokát přes reality.
- Mitchella znám. - Jistě. Zastupuje Herba Richmana a další.
Volal mi ohledně nové společnosti
s názvem Velký rudý pes, s. r. o.
- Co prosím? - Herb v ní figuruje.
Spolu s Raymondem Peepgrassem.
Raymond ji řídí.
Část Concourse jsi přepsal na Marthu a Wallyho.
V rámci rozvodového vyrovnání a kvůli daním, pojištění...
- 28 % na Marthu, 28 do fondu pro Wallyho. - Tak k věci.
- Ten fond spravuje Martha. - Říkal jsem k věci.
Jde o to, že Velký rudý pes, s. r. o., právě získává většinový podíl v Concourse.
Charlie!
Martho!
PÍČUS
Charlie!
Chceš mi vzít Concourse?
- Vypadni! Co to má bejt, sakra? - Musím si promluvit s Raymondem.
- Zavolám policii. - Klidně.
Ale udělej to vedle, prosím. Chci s ním mluvit.
- Nemůžeš sem takhle vtrhnout. - Vypadni, Martho!
Hned volám policajty, krucinál.
Myslíš, že mi sebereš mou budovu,
pane Velkej rudej pse?
Je to legitimní a legální transakce.
Moje bývalá žena a můj syn svůj podíl v Concourse do tvýho eseróčka nepřevedou.
Nemůžeš jim to zakázat.
A v tom mají štěstí.
Aspoň něco jim zbyde.
A tobě taky. O to ti jde?
To si piš.
Co si to dovoluješ?
Už bylo na čase.
Když ne teď, tak kdy?
Vážně velký rudý pes.
Znáš Macnabovu výzvu, Charlie? Dělají to ve Skotsku.
Když bez povolení vlezeš na cizí pozemek,
zastřelíš jelena, tetřeva a chytíš v jeho řece lososa.
A to všechno v jeden den.
Něco jako jsem předvedl, když jsem dostal Concourse.
Ale Ojebova výzva je ještě lepší.
Při ní se má majiteli pozemku ojebat žena.
Otevři dveře!
- Policie už je na cestě. - Ještě chvilku!
Už nejsem jenom prťavej červ, co?
Ne.
Co tam děláte?
Charlie!
Zatuhla mi.
Překlad titulků: Vojtěch Ulrich