EN RIKTIG MAN
Sadelväskor. Vi får väl se hur det blir med de där sadelväskorna.
Inte över.
Den sitter så bra på er.
Ibland gör en kostym mannen, men ibland är det tvärtom.
Herr borgmästare.
Väldigt snyggt.
Tack.
Den är klar inom en timme. Kan ni skaka loss lite?
Ursäkta?
Så att jag får se fallet på den. Bara lite grand.
Bra.
Jättefint.
- Är du nervös? - Vad tror du?
Var djärv, men försiktig.
- Och hur ska det gå till? - Du löser det.
Känn dig fram.
Sammanfattningsvis blir det ännu en blöt och het dag, Phil.
Man kan skylla det på klimatförändringar eller på att Atlanta är just Atlanta.
Tack, Lisa. På tal om klimatförändringar...
Det har varit det enda borgmästarkandidaten Norman Bagovitch
inte har beskyllt Wes Jordan för, men det ändrades igår kväll,
när utmanaren kritiserade den sittande borgmästaren...
- Några ändringar till. - Lägg av.
Får ni upp det på en teleprompter?
Nej, poängen är att det ska verka spontant. Vad fin du är.
För rätten. Stilen kallas "sympatisk och vacker".
Wes Jordan besöker Georgia Tech idag för tillkännagivandet
att den legendariska footballstjärnan Charlie Croker
väljs in i universitetets Hall of Fame.
- Vill ni inte höra det? - Nej.
Säg åt Conrad att sträcka på sig.
Inte högfärdig och självgod, men med huvudet högt.
- Domarna ser sånt. - Det ska jag berätta.
Säg att jag hade varit där om det inte var för presskonferensen.
- Det vet han. - Okej.
- Fick du tag på Joyce Newman? - Fortfarande otillgänglig.
Okej. Ett hembesök tycks visst vara på sin plats.
- Redo? - Ja.
- Conrads kläder? - Jag har dem.
Är du redo?
- Så redo jag blir. - Fortfarande klockan fem?
Live på femnyheterna. Wes kan det här.
- Jag försöker hinna dit. - Se bara till att få ut Conrad.
- Det är en stor dag. - Ja.
Vi fixar det, inga problem.
Satan.
Det är riktigt olycksbådande skit på gång där borta.
Jaha...
Idag kanske du ska bryta lite fingrar och sånt. Lite Jason Bourne...
- Mutt. - Hensley!
Kom igen!
Lycka till.
Conrad.
Tick-tack, din jävel.
- Stod han vid din säng? - Och skrattade.
Vad tror du det betyder?
Den här utvecklingen är faktiskt bra för dig.
- Dina tillgångar är säkra för tillfället. -"För tillfället"?
Banker efterskänker inte skulder på 800 miljoner dollar.
Planners återkommer till det, de andra fordringsägarna med.
Så om du vill skydda dina tillgångar ska du nog ta itu med det nu.
Mår du bra, Raymond?
Låt oss bara säga att min önskan att krossa din exmake
har passerat gränsen för vad som är hälsosamt.
- Du hatar honom verkligen. - Värre än så. Jag beundrar honom.
För att?
Jag vet inte. Kanske för att han har...
...levt på sina egna villkor.
Och jag har bara glidit med.
Hela mitt liv. I hans och andras kölvatten.
Och jag känner mig...
...precis som den nolla han utmålade mig som.
Och nu inser jag att jag inte bara vill lämna ett avtryck.
Jag vill lämna det på honom.
Jag vill bara att du lyssnar.
Kliv ombord på bussen eller hamna under den, sa du.
Joyce, din närvaro skulle vara ett starkt budskap till alla kvinnor, till dig...
Skitsnack.
Hur vidrig kan du bli, egentligen?
Det undrar jag med.
Men jag kommer att sova bra efter att ha sänkt Norm Bagovitch.
Vad som än hände den kvällen...
Det som hände var att jag gjorde ett val, Charlie.
Och valen jag gör nu och framöver
ska inte göras av dig eller nån annan man.
I slutändan måste vi väl göra det vi måste.
Stå upp.
Mål nummer 32613, Delstaten Georgia mot Conrad Hensley,
gällande en habeas corpus- hemställan, alla parter närvarande.
Domare Lawrence G. Taylor som ordförande. Varsågoda och sitt.
Då så, mr White. Varsågod och plädera er hemställan.
Tack, herr domare.
Försvaret vill också höras gällande vårt ogillandeyrkande
som jag härmed bifogar.
Även åklagare Jennings har fått en kopia. Han har avsagt sig rätten till förvarning.
Vad är det här?
Parterna är närvarande. Åklagaren är redo att framföra sin sak.
- Det är en kort prövning. - Vad har ni i kikaren?
- Deltar ni i det här bakhållet? - Staten motsätter sig försvarets yrkande.
Men vi får det gärna överstökat idag.
Advokaten, jag vet inte vad ni håller på med.
Ni är rättens ordförande. Beslutet är ert.
Men jag ber er lyssna på mig innan ni fattar det.
Fatta er kort.
Försvaret kallar polisen som grep den tilltalade.
- Va? - Mr Smith har blivit instämd.
Han är här. Jag vill ha tillstånd att betrakta honom som omedgörlig.
Polisassistent Smith, gå fram och avlägg vittneseden.
Du kommer att få ångra det här.
Låt det föras till protokollet att vittnet sa att jag kommer att få ångra det här.
Sätt er i vittnesstolen, polisassistenten.
- Vad händer här då? - Vad gör du hemma?
Tid att slå ihjäl, nervositet att bränna.
- Jag känner mig lite stissig, så... - Presskonferensen?
- Har vi inte folk som fixar sånt där? - Jo.
Men ibland känns det bättre att göra det själv.
Förlåt för...
...att jag utsätter dig för allt det här.
- Hur kunde jag ha en sån tur? - Du hade bara det.
Vad är det där?
- Fortfarande några buggar. - Knät?
De försvinner när vi justerar det.
Herregud.
- Martha. - Får jag prata lite med dig?
- Förlåt att jag stör. - Ingen fara. Kom in.
Jag ska fatta mig kort.
- Vill ni vara ensamma? - Nej, du kan stanna.
Du är hans bättre hälft, och han behöver verkligen en.
- Det blir bra. - Okej.
Bra? Inget är bra, och det vet du. Det du försöker göra är avskyvärt.
- Du sa det. - Du hörde mig uppenbarligen inte.
Jodå. Du är mamman som inte vill att hennes son ska växa upp och bli jag.
Jag hörde. Men du får inte kalla mig avskyvärd i mitt eget hem.
Du tänker förgöra Joyce och sälja smulorna som återstår av din själ.
Det här rör inte dig!
Jaså, det tycker du inte?
Jag älskade dig.
Jag ville tillbringa resten av mitt liv med dig, hur korkat det än var.
Skulle jag bara ge upp? Förlåt att jag inte vill vara död.
Jag förlåter dig inte. Inte ett dugg.
Och glöm att Wally kommer till det där spektaklet.
Han sa att han skulle komma. Min son ska få se mig slåss, om det så är det sista...
- Han får se mig slåss. - Han får se dig använda tjuvknep.
Du tror att du är den enda som kan använda tjuvknep.
Tro mig, jag har mindre vackra sidor.
- Jag har sett en del av dem. - Toppen på isberget.
Jag varnade dig. Jag kommer att krossa dig.
Kliv ur bilen nu, annars plockar jag ut dig.
Ut ur biljäveln nu!
- Det här är inte rätt! - Hallå, ta det lugnt!
- Hallå! - Ta det lugnt!
Det där behövs inte.
- Skitstövel. - Sluta!
- Sluta! Släpp honom! - Elpistol!
- Det var inte meningen att... - Sluta! Han ligger redan ner!
Polisassistenten...
Ger det här en korrekt bild av avlägsnandet av min klient från fordonet?
Det fanns ett sammanhang.
Vi kallades dit eftersom parkeringsvakten upplevde att situationen eskalerade.
När jag kom till platsen såg jag er klient uppträda instabilt och oberäkneligt.
Det utgjorde en säkerhetsrisk för flera personer, inklusive mig själv.
Sammanhanget ni talar om är att ni kände att ni var i fara.
- Ni kände er rädd, otrygg. - Jag har sett saker hända.
Så er rädsla berodde inte bara på den aktuella situationen?
- Utan även på tidigare upplevelser? - Ja.
Känner ni igen denne man?
- Ut med dig, din jävel. - Ut ur biljäveln nu!
Bärgaren.
- Det där behövs inte. - Vad gör du?
Satan!
- Elpistol! - Nej, det var inte meningen...
- Sluta, han ligger redan ner. - Tror du att du kan slå en polis, ditt as?
- 10-999, polisman skadad. - Gillade du det?
Jag var medvetslös då.
Vill du ha mer, din jävel? Gillade du det där?
Herregud. Hallå! Sluta sparka honom!
- Snälla... - Sluta!
När ni kom till platsen, lade ni märke till bärgarens uppträdande?
- Han var förbannad. - Han var förbannad. Ni var förbannad.
- Kommer det en fråga? - Var ni beväpnad?
- Jag är polis. - Er kollega var beväpnad.
Ni sa att ni var rädd.
Kan det tänkas att Conrad Hensley också var rädd?
- Det vet jag inte. - Det vet ni inte.
Ni var beväpnad. Er kollega var beväpnad. Bärgaren var förbannad.
Conrad Hensley drogs plötsligt ur sitt fordon med våld och kastades mot bilen.
Är det ert vittnesmål att ni var rädd,
men ni kan inte tänka er att min klient också var rädd?
Det var han säkert.
Och er egen rädsla byggde på tidigare upplevelser och sånt ni vet har hänt.
- Kan även Conrads rädsla ha byggt på det? - Det är ingen ursäkt.
Om han fruktade för sitt liv, får han inte försvara sig?
- Inte mot en polis. - Aldrig?
Om man känner sig hotad till livet av en polis, har man inte rätt att försvara sig?
Jag gjorde mitt jobb, vilket han visste.
Så ni baserar era slutsatser delvis på vad min klient tänkte?
Jag baserar mina slut...
Han klev inte ur bilen, så jag gjorde mitt jobb.
Uppfattat. Vittnet är ert.
Identifierade ni er som polis när ni kom till platsen?
Vi anlände i en polisbil iförda polisuniformer, och vi hade brickor.
Och den tilltalade vägrade att lyda? Gjorde motstånd?
Ja.
Tack.
Vittnet kan kliva ned.
Advokaten, antyder ni att eftersom er klient var rädd,
så får han ge sig på en polis?
Jag antyder att polisens status som just polis
inte var en garanti för min klients säkerhet,
särskilt inte när han överfölls av polisen.
En skräckslagen Conrad Hensley måttade ett slag mot polisen,
och har avtjänat en vecka på Fulton.
I väntan på rättegång, inte som straff.
Det var ett straff.
Han sköts med elpistol. Han blev sparkad. Han bevittnade en våldtäkt.
Hotades till livet för att ha hjälpt ett offer.
Conrad Hensley har blivit straffad.
Polisassistent Smith pratade om sitt sammanhang. Min klient hade också ett.
Och jag bryr mig inte. I det här rummet fäller lagen avgörandet.
Då pratar vi om den.
Polisen erkände, och vittnade om, att Conrad Hensley troligen var rädd.
En ung svart man i 20-årsåldern som misshandlas av en polis,
och särskilt i den här delstaten, blir självfallet rädd.
Och precis som polisens rädslor byggde på hans erfarenheter, hans verklighet,
utgick Conrad från sin egen verklighet.
Han fruktade för sitt liv, vilket gav honom en laglig rätt
att agera i rimligt självförsvar. Sån är lagen.
Efter att ha sett detta kan ingen jury finna det ställt bortom rimligt tvivel
att min klients rädsla var obefogad.
Herr domare, mr White ber er avgöra skuldfrågan i juryns ställe.
Nej. Jag ber er att tillstå att om fakta i målet inte kan tillgodose statens börda,
och bevisen rimligtvis inte kan stödja en fällande dom,
så har domaren en laglig plikt att ogilla fallet.
- Lagens färg. - Ursäkta?
Den tilltalade åtalas för misshandel av en polis
vars agerande var rimligt med hänsyn till lagens färg.
Den frågan, huruvida polisen agerade rimligt, måste rätten ta ställning till,
för det kommer en jury att göra.
En jury som lever i detta klimat, och har möjlighet att förstå
de inblandades attityd.
Ni har själv brukat citera Oliver Wendell Holmes.
Lagens själ är erfarenhet.
Rätten är ingen robot. Den tillämpar inte bara regelns ordalydelse,
utan även sunt förnuft och erfarenhet.
En vägkant i Atlanta, år 2024.
En polisassistent.
En svart man.
Vare sig ni hörsammar lagen, rättvisan, sunt förnuft, skälighet,
så underkastar jag mig ert beslut.
Det där behövs inte!
Sluta!
- Sluta! Släpp honom! - Sluta! Ni gör honom illa!
Elpistol!
Jag ber bara att ni gör det ni känner...
...är det rätta.
Mr Jennings.
Delstaten vidhåller att fakta stöder en fällande dom, och vi står fast vid åtalet.
Återigen: Han ber er avgöra skuldfrågan i juryns ställe.
Tja... Jag håller inte med.
Möjligheten till självförsvar kan inte uteslutas.
Om åklagarens bevisbörda inte kan tillgodoses måste åtalet läggas ned.
Och det gör jag nu. Den tilltalade försätts på fri fot. Fallet ogillas.
- Var det allt? - Ja.
Är det över?
Det är över.
Kom.
- Du tar det för personligt. - Hur kan du inte göra det?
Jag är gammal militär. Se till historien.
Tyskarna var fiender, sen allierade.
Ryssarna var fiender, sen vänner, sen fiender igen. Allt är cykliskt.
Det må vara iranierna, irakierna...
Charlie Croker var en anledning att kliva ur sängen, nån att jaga.
Det kommer fler. Det finns gott om skithuvuden där ute.
- Jag kan inte se det så. - Det måste du.
Nej, det måste jag inte.
Det är inte över.
Jag fattar fortfarande inte vad som hände.
- Hur gjorde du? - Det här kommer att låta galet.
- Men det var du som gjorde det. - Ursäkta?
Jag var bra idag. Kanske bättre än nånsin. Jag var som besatt av nån eller nånting.
Jag tror att det var du.
Jag vet inte vad du pratar om, mr White, men tack!
Ja.
Jag har en presskonferens att gå på. Håll stilen!
Jag älskar dig så mycket.
- Det kommer att gå åt skogen. - Nej då.
- Jag har redan glömt hälften av mitt tal. - Det går bra.
Du fixar det här, Charlie.
CHARLIE CROKER, 60-MINUTERSMANNEN
Tack för att du kom, Wally.
Jag funderade på att öppna ett rekvisitaföretag.
- Jag kan hyra ut mig till dig på heltid. - Du är inte med som rekvisita.
- Sa din mamma det? - Jag skojade bara.
När jag bjöd in dig till min 60-årsfest så var det för att...
Om du fick se mig bli firad kanske du också skulle göra det.
- För en gångs skull. - Jag skojade.
Jag är inte stolt över att det här är mitt arv,
men det betydde mycket för många.
Om du gör nåns dag eller värld bättre,
skänker dem glädje, om så bara för ett ögonblick, så är det nåt.
Den dagen var mitt nåt. Det och dagen du föddes.
Och jag tror att din mamma är ännu knäppare än jag.
Jag borde nog inte säga det, men nån måste göra det.
Kan det här faktiskt fungera?
Det borde det göra. Det är enklare än de flesta avtal.
Jag minns inte när jag drack lemonad senast.
Kanske aldrig så här.
Vänta tills du smakar på mina kycklinglår.
Hej, Sirja.
Du lät hemsk. Som om du vill hoppa från byggnad.
- Bara en vanlig dag. Jag mår bättre nu. - Ljug inte. Jag läser ditt ansikte.
Jag är faktiskt med Martha Croker just nu.
Är det ett problem?
Hon gjorde lemonad, hon ugnssteker en kyckling.
Ikväll kan det ske, och det ger mig lite ångest.
Du är stor, röd hund, amerikansk pickup.
Saken är den att Charlie sägs vara ganska begåvad på det området.
- Ta piller. - Det kanske inte räcker.
- Ta två. - Lite vin?
Sluta tycka synd om dig själv.
Ta piller, tänk på mig, knulla som en stor, röd hund.
Gillar du den här kvinnan?
- Jag tror det. - Ta piller.
Jag har både varit hedersgäst och hedrat andra.
Idag får jag göra både och.
När vi både firar och visar vår uppskattning för en man
som gav oss en dag som ingen på Georgia Tech nånsin glömmer.
Nån sa till mig tidigare: "Varför idag? Varför nu?"
Varför inte nu?
Särskilt nu. Vi lever i en tid då hjältar är sällsynta,
och då menar jag hjältar i ordets rätta bemärkelse.
Det handlar inte bara om vad de gör, utan hur de gör det.
En karaktär och en värdighet som avslöjar att det fortfarande är möjligt
att vara både framgångsrik och ädel.
Charlie, kan du komma till podiet?
GEORGIA TECH HEDRAR CHARLIE CROKER
Det blir en till, mer formell ceremoni, men det är ett mig ett stort nöje
att få hedra dig med denna jubileumsfotboll.
Ditt språng in i målzonen fick våra hjärtan att ta ett skutt.
Du lät oss smaka på nåt, och det är med glädje
jag uppmärksammar den glädje du har skänkt oss alla.
Mina damer och herrar, 60-minutersmannen.
Härligt, Charlie!
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Han vet precis vad han ska säga.
...blev jag både hedrad och ödmjuk.
Jag sa till min son... Han sitter där. Tjenare, kompis.
Jag sa till honom att jag såg det som vilken match som helst.
Man vet aldrig hur stort ett ögonblick kan bli.
Vad man egentligen har hamnat i. Man vet aldrig riktigt sin roll.
Jag var en stolt Yellow Jacket den dagen.
Jag hade bra lagkamrater. Det ironiska är att en av dem är ute efter ditt jobb.
Norm Bagovitch var en sjujäkla footballspelare. Det ska ni veta.
Men vi står inför större utmaningar nu än att spöa rivaler och vinna titlar,
så det är tur att vi har dig, Wes.
En borgmästare som prioriterar karaktär. Himmel.
Alla andra springer runt och jagar storhet, istället för...
...godhet.
Jag... kan inte låta bli att tänka på Norm när jag tittar på den här fotbollen.
När vi spelade ihop.
Grejen med Norm...
Han...
Han var grym på football. Det ni inte vet om Norm... Eller det kanske ni vet.
Inte nån vi behöver som borgmästare just nu.
Vi behöver mänsklighet. Vi behöver medkänsla. Vi behöver Wes.
En man som kan känna och se att vi alla är människor.
Lika sköra som vi är felbara.
Svaga.
Tack för fotbollen. Jag kommer alltid att vara stolt över mitt språng den dagen.
När jag spelade hade jag ett mantra. "Idag gör jag bättre ifrån mig."
Det hjälpte mig att springa snabbare, tackla hårdare.
Det gjorde mig bättre.
Så jag avslutar nog med det.
Idag är dagen.
Tack för den här äran.
- Du har säkert mer att säga. - Jag har sagt allt, Wes.
- Jag ska knulla dig i arslet, broder. - Gör det du måste.
- Långt upp i dina jävla inälvor. - Jag tackar återigen för den här äran.
- Det var ett svek. Ett satans jävla svek. - Andas lite.
Fan heller. Vi hade ett avtal, och sen gick han upp där
och torpederade mig i röven. Den jäveln!
- Det gick nog rätt bra. - Fan heller.
- Wes. - Fan heller.
- Roger, fan heller. - Okej...
- Wes, kolla nyheterna. - Fan heller.
Han åstadkom mirakel med en fotboll,
men mänskliggörandet av Wes Jordan är nog Charlie Crokers främsta bedrift.
Borgmästarens popularitet har ökat, och han leder nu loppet.
Kan du fatta det?
Var det planen?
Nej, jag var där uppe och flög utan paddel.
Ser du, jag får inte ens till mina metaforer.
- Charlie, Wismer Stroock är här. - Va? Okej, jag kommer.
Du...
Jag är stolt över dig.
Det där var coolt, det du gjorde. Det var... Eller det du inte gjorde.
Jag vill inte att du ska vara stolt över mig, Wally.
Eller jo, det vill jag helst av allt, men...
- Wiz. - Förlåt att jag bara dyker upp så här.
Det måste vara viktigt. Vad står på?
Serena och Wally, ursäktar ni oss?
Vad står på, Wiz?
Mitchell Heilbronner ringde mig. Han är fastighetsadvokat.
- Jag känner Mitchell. - Han representerar Herb Richman med flera.
Han ringde angående ett nytt företag, Big Red Dog LLC.
- Ursäkta? - Herb är en av delägarna.
Det är Raymond Peepgrass också. Raymond leder det faktiskt.
Du överförde delar av The Concourse till Martha och Wally.
Vid skilsmässan, ja. Av skatte- och livförsäkringsskäl.
28 % till Martha, 28 % till Wallys stiftelse.
- Kom till saken. - En stiftelse som Martha förvaltar.
Kom till saken, sa jag.
Saken är att Big Red Dog kommer att äga en majoritetsandel av The Concourse.
Charlie!
Martha!
DUMJÄVELN
- Charlie? - Försöker du ta The Concourse?
- Ut med dig! Vad i helvete! - Jag behöver prata med Raymond.
- Jag ringer polisen. - Varsågod.
Men gör det nån annanstans. Jag måste prata med Raymond.
- Du kan inte bara stövla in här. - Ut, Martha!
Jag ringer polisen på en jävla gång!
Tror du att du ska ta mitt hus, mr Big Red Dog?
Det är en fullständigt laglig transaktion.
Min exfru och min son ska inte överföra sina andelar av The Concourse
till ditt företag.
Du kan inte stoppa dem. Tur för dem. De får åtminstone nånting.
- Du med. Var det tanken? - Det kan du ge dig på.
Hur vågar du?
Det är dags för mig att våga. Om inte nu, så när?
En riktigt stor, röd hund.
Vet du vad en Macnab är, Charlie? Det är en skotsk grej.
Det är när man gör intrång på nån annans mark,
skjuter en hjort och en ripa och fångar en lax i hans flod,
allt på samma dag.
Min stora Macnab är att lägga beslag på The Concourse.
Men en Macshag är ännu bättre.
Det är när man knullar markägarens fru.
Öppna dörren!
- Polisen är på väg! - Ett ögonblick!
Jag är visst inte ett litet kryp längre?
Vad gör ni där inne?
Charlie!
Kramp.
Undertexter: Mattias R. Andersson