Ja!
Dekanen har inte flyttat ut än.
Vi skickade bagaget till den nya bostaden igår,
men han stannade här i natt.
-Han vill inte flytta härifrån. -Nej.
-God morgon, sir. -God morgon.
SATYANSHU VYAS BUNGALOW NR. 8
Dekan Vyas?
SKOGSOMRÅDE TILLTRÄDE FÖRBJUDET - FARA
Chandra Prakash! Sir?
Vad är det? Det ser ut som om du sett ett spöke.
Dekan Vyas...
finns inte mer!
ADHURA
TRE MÅNADER SENARE NUTID
SOVSAL POJKAR
Sarthak, släpp ut mig. Jag säger inget!
Snälla Kabir, släpp ut mig. Jag kan inte andas.
Sarthak, snälla. Jag säger inget.
Snälla. Jag säger inget till nån.
Släpp ut mig! Snälla Sarthak, jag skvallrar inte.
Jag kan inte andas!
Vad hände, Vedant? Kissade du på dig?
Fick du inte blöjor från USA?
Sarthak, jag kan inte andas.
Släpp ut mig. Jag kan inte andas.
God natt. Sov gott.
Snälla Sarthak och Kabir!
Släpp ut mig!
Tänk om nåt händer honom?
Du är en fegis, Kabir.
Nej.
Jag vill bara inte bli relegerad.
Tänk om nån får reda på det?
Vem skulle få det?
Han kanske berättar när han kommer ut.
Okej.
Vi låser in honom också.
Snälla!
Jag säger inget.
Sarthak, snälla, jag skvallrar inte.
Snälla, släpp ut mig. Jag kan inte andas.
Sarthak! Släpp ut mig.
Lyssna, Vedant.
Dekan Vyas spöke vandrar runt i sovsalen varje natt.
Vad du än gör, se honom inte i ögonen.
Snälla...
Hallå?
Kabir, är det du?
Snälla, Kabir, jag kan inte andas.
Jag är rädd. Släpp ut mig!
Varför står du bara där?
Hjälp mig. Jag kommer att dö härinne.
Hjälp mig!
Det var inte det jag menade.
Han är en bra student, men vi har andra problem här.
Vi är i Indien i fastighetsärenden.
Vi vill träffa Vedant innan vi åker,
men ni har en massa klagomål gällande honom.
Mr Malik...
Jag försöker bara uttrycka min oro.
Vedant trivs inte här.
Han försöker rymma från studenthemmet,
han äter knappt,
gråter varje dag,
kissar i sängen.
Jag har studerat här.
Första året är tufft på internatskolan.
Om du skickar hem alla gråtande barn
blir din skola snart tom.
Och skolans bankkonto.
Sedan kan du förklara för styrelsen varför den nya flygeln
inte kan byggas.
Mr Malik, låt mig uttrycka det så här.
Vedant är inte som alla andra gråtande barn.
Han är överkänslig.
För såna barn...
Skolan har kuratorer.
Sluta nu!
VÄLKOMMEN TILLBAKA!
Har årsklass 2007 en återförening imorgon?
Ja, vi ser fram emot det.
-Mrs Malik, jag tycker vi borde... -Vet du vad dekanen,
vi har skickat hit våra barn under flera generationer.
För det är vår identitet.
Vårt arv.
Och du fortsätter att oroa dig för att min son pissar på ett billigt lakan,
riskerar du kanske ditt jobb och förstör vår skolas rykte.
Lycka till i morgon. Tack.
MR K. C. SWAMY DEKAN
Släppte nån av er ut honom?
Berätta.
Nej, det gjorde jag inte.
Hur kom han ut då?
ARKIV
Sarthak, släpp mig.
Jag gjorde inget. Sarthak, snälla.
NILGIRI VALLEY SCHOOL ÅRSBOK 2007
ÅRSKLASS 2007
FRÅN VÄNSTER: RAJAT SINHA, ADHIRAJ JAISINGH, DEV PRATAP JAMWAL
Vedant.
Vedant. Där är du ju.
Vill du inte ta farväl av föräldrarna?
Kom, så går vi.
"Jag dödade min bror. "
Arjun hade enorma skuldkänslor.
Karn var hans bror, trots allt.
Då svarade herren Krishna:
"Samvetsskuld är som rost på järn.
Ju längre du bär på den, desto mer förgör den dig. "
Men det står här:
"Allt du behöver göra är att släppa allt du håller fast vid. "
Varför släppte han inte det bara?
För ibland...
är misstagen man gjort för stora.
Och skadan man orsakat är permanent.
Bara en påminnelse innan ni går.
Jag är inte här förrän nästa vecka.
Ms Smith vikarierar för mig.
Så, vart ska du åka, mr J?
Indien.
-För att gifta dig? -Va? Nej.
Du tar aldrig ledigt. Det måste vara nåt speciellt.
Jag ska gå på en gymnasieåterförening.
Jag har inte varit hemma på 15 år.
Men varför?
Ni har nog bättre saker att göra på en fredagskväll.
Trevlig resa, mr J.
-Tack. -Hej då.
Ja?
Vem är det?
Ja, vi hörs senare.
God afton, mr J.
Hallå.
Det här är mrs Sinha.
Adminchef på Nilgiri Valley School.
Ja, frun. Vad är det?
Vår välkomstfest börjar kl. 13.00.
Vänligen informera oss om ditt flyg blir försenat.
Pratade du med Ninad Raman?
Bor han också i USA?
Jag... vet inte.
Ursäkta, jag har bara listan över Old Boys som bor utanför Indien.
Tack.
Hej, Adhiraj. Jag är ledsen att behöva avboka vårt möte i sista minuten.
Jag ville bara påminna dig om innan du flyger,
att du tar dig tid att vänja dig vid den nya dosen av din ångestmedicin.
Men om du upplever hallucinationer eller illamående,
ring mig genast, snälla.
Kom ihåg att fokusera på de goda minnena,
dina vänner.
Trots allt, så säger du att den skolan är ditt hem.
Sköt om dig.
SISTA SKOLDAGEN 2007
AVGÅNGSKLASSEN 2007
Adi!
Hej. Jag är så ledsen.
Du sökte till college i USA utan att säga nåt.
Och nu tänker du låta mig vänta?
Adhiraj, har du glömt vad du lovade?
Aldrig.
Jag lovar att umgås med dig varenda minut denna vecka.
Men simträningen drog ut på tiden,
sen hämtade jag emblemet och dekanen skickade hit mig.
Stila inte.
Mitt emblem är också speciellt.
Inte bara ditt emblem, Malvika.
Allt med dig är speciellt.
Du är en riktig stjärna.
Din pappa kanske är här.
Han har redan sagt upp sig.
Hans sista vecka också.
Ändå vill du straffa honom för du fick studera i en pojkskola.
Men straffa inte mig, kompis.
Åk inte, Adi.
Det är bara ett stipendium.
Malvika.
Okej, men var inte otrogen.
Vill jag dö?
Sluta, grabbar.
Inte roligt.
Det är roligt.
Vi skrattar för det är roligt.
Det är sista skolveckan. Lämna Parth ifred.
Därför kan vi inte skona honom.
Kommer du sent för klassfotot, Adi,
blir coach Prutt besviken på dig.
-Min pojke! -Min pojke!
Oroa dig inte. Lycka till, Dev.
-Devi Prasad, kom. -Ja, vad är det?
Dev har tagit examen.
Vem ska nu ge dig en massa dricks för småjobb?
Säg inte det inför lärarna.
Ni åker härifrån, men jag får sparken.
Lyssna, jag har en idé.
Var Devs personliga tjänare på college.
Det var fräckt sagt.
-Vart ska du gå? -Lyssna...
Kom igen. Gör er redo innan det börjar regna.
-Hej, Dev. -Läget?
Elevrådsmedlemmar, första raden.
Värdelösa grabbar, bakre raden.
Läget?
Polaren.
Var är Ninad?
Jag vet inte.
Du är hederssvärdet och hon är en lärares dotter.
Och ändå är du Pratap Jamwal avundsjuk på oss?
-Redo? -Sir!
-Ninad är inte här. -Ingen bryr sig.
Han borde inte vara med på fotot.
-Oansvarigt. -Precis, sir.
Skynda dig, Ninad, vi väntar på dig.
Ninad, kom igen, skynda dig. Alla väntar på dig.
Ninad, skynda dig!
-Skynda på! -Kom igen, vi har inte hela dagen.
Vad är det här?
Hej, kom hit.
-Han är alltid sen. -Kom igen.
Gå bara.
Hej!
Du står på min plats, Nins.
-Förlåt. -Det är okej.
Sminkade du dig?
Titta här! Ninads man!
Skuggpojken.
Sluta att jävlas.
Lugna ner dig.
Dev.
-Varför är han arg? -Jag vet inte.
Mellan Adhiraj, Ninad och Malvika är det redan en trekant.
Adu, jag visste att du inte skulle låta dem ta bilden utan mig.
Aldrig.
Okej, redo?
Ja, sir.
Tre...
Två...
Och ett...
Varenda dag!
Alla borde relegeras.
AKTA DIG FÖR DEKANEN SATYANSHU VYAS SPÖKE
FARA
Kumaran berättade att tio valpar hade hackats upp i småbitar.
Han är en psykopat.
Kumaran ljuger.
Såg du det?
Vedant är en fegis.
Han kan inte döda valpar.
Inte han, dekan Vyas.
Titta på honom.
Dekan Vyas ande besatte Vedant och han dödade alla valparna.
Vem mer ska han döda?
God morgon.
God morgon, miss Supriya.
Är det detta man lär sig i landets bästa skola?
Gå till klassen.
Slog du i huvudet? Visa mig.
Inga skador i huvudet.
Jag är tillbaka om två minuter.
Mr Manohar, du är vaktmästare i det huset.
Vedant rymde från elevhemmet vid midnatt och du visste inte det?
Snälla dekanen.
Han har gett mig sömnlösa nätter...
Säkerheten för alla barn i denna skola är vårt ansvar.
Mrs Sinha, spärra av byggarbetsplatsen.
-Ja, sir. -Och vad anser du om katastrofen
som hände här?
Alla pratar om den tioåriga studenten
som mördade hjälplösa valpar.
Frågade nån pojken innan de skvallrade?
Och hur vet du att han dödade dem?
Det finns många frågor som jag inte har svar på.
Säg mig, varför rymde pojken från elevhemmet?
Och vad gjorde han i dekan Vyas bungalow så sent?
Han rymde från elevhemmet för att han inte trivs här.
Så var fick han staven ifrån?
Han är ett barn, han är nyfiken. Han såg den nog på platsen och tog den.
Men om han inte dödade dem, hur dog valparna då?
-Kanske nåt föll på dem. -Vilken tur att det inte föll på Vedant.
Precis.
Annars satt vi i fängelse nu.
Trettio Old Boys kommer i morgon till sin 15-års återförening.
De flesta av dem är VVIP.
-Allt jag vill... -Mr Chandra Prakash,
du har undervisat här i fem år, va?
Ja.
Då vet du hur viktigt morgondagens event är.
-Ja. -Jag begär en sak.
Sluta med detta nonsens!
Låt oss jobba nu.
Tack. Det var allt.
Ms Ghosh, kan jag få prata med dig ett ögonblick?
Kumaran, gå till byggarbetsplatsen och ring säkerhetstjänsten.
Manohar, du följer med mig.
Jag gjorde mitt bästa för att övertyga Vedants föräldrar, men...
Att tvinga sitt barn att gå på internatskola som den här?
Det är inte rätt.
Som skolkurator
vill jag att du får honom att inse att när han är här
måste han uppföra sig.
Han är tyst. Jag har sett honom i matsalen.
Han sitter där ensam.
Låt mig prata med honom och försöka förstå honom lite.
Visst. Jag säger inte hur du ska göra ditt jobb,
men jag har beslutat att inte låta Vedant delta i några återföreningsaktiviteter.
Han går från klassen till ditt kontor till studentrummet.
Men det gör bara saken värre.
Ja, Supriya, men jag vågar inte ta några risker
med VVIP:er här. Förstår du det?
-Okej. Tack. -Tack.
Vi kanske glömmer misstag,
men våra misstag glömmer aldrig oss.
Sedan dekan Vyas dog
har jag insisterat på att skolan behöver en andlig rening.
-Hans förvridna kropp... -Mr Chandra Prakash,
det var en hjärtattack och även läkaren sa att kroppen förvrids på det sättet då.
Såg du honom dö?
Nej, eller hur?
Jag såg honom.
Har du nånsin sett nån dö
mitt framför dina ögon?
Idiot.
Dhruv, om du ger mig din köttbit,
så får du min efterrätt.
Inte en chans.
Sarthak. Psykot.
Han är valpmördaren!
Valpmördaren kommer.
Jag fattar fortfarande inte.
Hur kom han ut ur skåpet den natten?
Det var inte jag. Jag har redan sagt det.
Kanske vaktmästare Manohar?
Då har han inte berättat om oss för vaktmästare Manohar än.
Annars hade vi varit relegerade nu.
Bäst han inte skvallrar.
Oroa dig inte, det gör han inte.
Annars får han med mig att göra.
Skynda dig! Lamporna släcks om fem minuter!
Mr Manohar! Sir!
VAKTMÄSTARE
-Vad hände? -Det är Vedant!
-Sir, kom fort. Snälla. -Då går vi.
Flytta er, ungar.
Sir, Vedant...
Sarthak mobbar Vedant.
POJKTOALETT
Sarthak, öppna dörren!
Vedant!
Vedant, gråt inte. Vi är alla här!
Sarthak, öppna dörren! Annars blir du relegerad!
Dhruv, hämta Kumaran omedelbart.
Är du okej, Vedant?
Var är Sarthak?
Jag vet inte.
Sarthak?
Vad hände, Sarthak?
Sarthak kissade på sig.
Tyst, pojkar.
Sarthak, vad gjorde Vedant?
Han är inte Vedant.
Mina damer och herrar, det här är er kapten.
Jag hoppas att ni har en bra flygresa. Vi landar i Bangalore inom kort.
Behåll säkerhetsbältet på. Tack.
Träffa målet och vinn ett pris!
Vi har en vinnare!
Jag måste ha lampan tänd.
Visst, sir. Ursäkta.
-Kan jag hjälpa dig med nåt? -Ja. Kan jag få lite vatten?
Gå 20 kilometer rakt fram.
Du anländer till Nilgiri Valley School om 17 minuter.
NILGIRI VALLEY SCHOOL 20 KILOMETER
Det finns ingen väg ut. Han kommer inte ut, inte jag heller.
Jag sitter fast.
Han kommer inte ut, inte jag heller.
Var sitter du fast?
Jag sitter fast här!
Jag kan hjälpa dig.
Vi båda kan komma ut.
Ett ögonblick bara, Vedant. Jag kommer strax.
Är du okej ensam?
Jag är inte ensam.
Det stämmer.
Du kanske kan hjälpa honom ut?
Det här är skolan jag studerade på. Nilgiri Valley School.
Välkommen, Suyash.
KC Swamy. Nuvarande dekan.
Det nöje att ha dig här.
Hej. Välkomna.
Eleverna väntar ivrigt på att få din autograf.
Och vi är så stolta över att se dig på tv.
Tack. Min flickvän Nancy. En Tollywood-stjärna.
Hon är välkänd. Om du är stjärnan är hon superstjärnan.
Rajat!
-Läget? -Läget, polaren?
Så jävla kul att se dig.
Så, berätta.
Du säljer dig.
Du spammar sociala medier med säljbudsbilder.
Sålt många vattenrenare?
Säljer jag mig?
Dansar du gratis på prisutdelningar?
Nej.
Nancy, Rajat.
-Hej. -Nancy, min flickvän.
Vet hon det?
Du vet.
Ja.
Förvaltaren är här.
Välkommen tillbaka.
-Mr. Dev Jamwal -Dekan Swamy.
Mrs Jamwal. Tack för att du kom.
-Tack. -Kul att vara tillbaka.
Prakash. Fort.
Visst.
Styrelsen har höga förväntningar.
Jag har pratat med förvaltarna
och vi anser att skolan behöver en ny vision.
Jag gör allt för att förverkliga visionen.
Ursäkta mig.
Kom hit.
-Hej, hur mår ni? -Bra, hur mår du?
"Ny vision". Han låter precis som sin pappa, va?
Vi har höga förväntningar på Dev. Han blir nästa premiärminister.
Jag hoppas din pappa är nöjd med mitt arbete.
Denna nya flygeln byggdes tack vare hans ledarskap.
Vill du se den?
Självklart.
Jag ordnar det.
Och "mrs Jamwal"?
-Sluta. -Du är också en Old Boy
och du heter miss Malvika Seth på denna skola. Säg det till dem.
Namnet Jamwal får folk att glömma Malvika.
Stackars lilla rika flicka!
Jag minns Malvika som hade lindat Adhiraj runt lillfingret.
Ja.
Adi.
-Hur mår du, Dev? -Allt är bra. Ska vi gå?
Du var inte på bröllopet. Vi saknade dig.
Ja, tja...
Och jag beklagar nyheterna om din farfar.
Du är okej, va?
Den killen kan inte sluta hålla tal och han säger inte ett ord.
Är vi de enda normala här?
Ni två var aldrig normala.
-Hur mår du? -Läget?
Kul att se dig, polaren.
-Nancy, det här är Dev. -Hej.
Hej.
Hur mår du Dev?
Alla intar sina platser!
Hur har du haft det? Det har gått 15 år.
Hur mår du?
Förresten, hur mår din bästa vän Ninad?
Kom du över bråket med din älskare efter dramat den sista dagen?
Har inget mer spännande hänt under de senaste 15 åren?
Tja... nej.
ÅRSKLASS 2007 ÅTERFÖRENING
Kom, alla studenter.
Är du redo, Prakash?
Skärp er, grabbar.
Skärp er. Det här är er fotosession.
Jag kan ge dig lektioner. Kom igen.
Okej, så berätta, hur uppvaktade du henne?
Hur?
Okej, årsklass 2007, det är dags för er fotosession!
Tre...
Adu, jag visste att du inte skulle låta dem ta bilden utan mig.
Två...
Ett...
Och...
Helvete!
-Fan. -Är ni oskadda?
-Herregud. -Malvika.
Vad hände?
Backa allihopa.
-Är du okej, Rajat? -Backa!
-Nancy. -Flytta er åt sidan.
Kom till den här sidan.
Är alla oskadda?
Mr Manohar, kolla på övervåningen!
Ja.
Ta in dem, tack.
Adu!
ARKIV
ÅRSBOK
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson