Adu!
Jól vagy?
Igen, jól vagyok.
Hányszor mondjam el, Apu?
Ha jól lennél, nem menekültél volna el, messzire tőlünk.
Fontos vagy nekünk. Csak gyere vissza!
Nyolc hónapja ott vagy. Elég volt.
Nem emlékeztetnek azok a gyerekek Abhira?
Mennem kell! Szia!
-Majd beszélünk. -Várj, ne tedd le!
Gyere, Vedant!
Ülj le!
Mindjárt megyek.
Bejöhetek, asszonyom?
Persze.
Tudod, mindketten újak vagyunk itt.
Idő kell, míg megszokjuk.
Melyiket kéred?
Amikor most egyedül voltam itt bent,
úgy éreztem, valaki
bejött, és leült a székre.
De senkit sem láttam.
De a lépéseket hallottam.
Éreztél már ilyet te is?
Tudod, miért történt mindez?
Mert még mindig a hangos Kalkuttához vagyok szokva.
Néha úgy érzem,
még mindig ott vagyok, a zaj közepette.
Azt jelenti, honvágyam van.
Neked is hiányzik az otthon?
Mi hiányzik a legjobban?
A vacsora.
És miért különleges a vacsora?
Anyu, apu és én mindig együtt vacsorázunk.
Apu nagyon jól főz.
Komolyan?
Legközelebb kérek majd tőle recepteket.
De apu elvisz majd négy hónap után.
Rám számíthatsz.
Vedant, mi történt aznap este a dékán házánál?
Szeretnéd elmesélni?
Nem emlékszem, hogyan kerültem oda vagy miért.
Esküszöm, semmire sem emlékszem.
Semmi baj.
Amikor megijedünk,
az agyunk kitörli az emlékét,
hogy ne emlékezzünk a rosszra.
Asszonyom... tényleg bántottam azokat a kiskutyákat?
Pszichopata vagyok?
Nem, nem vagy az.
Nem számít, mások mit mondanak. Az számít, te mit gondolsz idebent.
Ne engedj be ide senkit!
Ezúttal nem menekülnek meg.
Mit mondtál?
Ha nem vagyok pszichopata,
akkor miért nem mehetek be a nagyterembe, asszonyom?
Nagypapa, én is jönni szeretnék.
Adi, gyerekek nem jöhetnek a határra.
Na, gyere!
RAMAN KÁVÉZÓ
Igyunk egy csokis shake-et!
Aztán mindenki megy a saját sulijába.
Nagypapa... te is elmész és elhagysz?
Magamra maradok.
Adi, soha nem szabad feladni.
Rendben?
Miért bőg? Síró-picsogó.
Nem vagyok síró-picsogó.
Ez Adi első napja a suliban.
Ó, késői kezdés.
Kemény lesz neked.
Melyik osztály?
Adi ötödikes.
Én is.
Megvédelek. Ninad vagyok.
Ez az első nap a suliban? Akkor a vajas kalács a ház ajándéka.
-Üdv, uram! -Jaisingh dandártábornok.
-Raman vagyok. -Figyu, ha a barátom leszel,
korlátlan csokis shake-et és vajas kalácsot intézek neked.
Áll az alku?
Mit kérsz cserébe?
Védelmet. Védj meg majd!
Nem úgy volt, hogy te védesz meg engem?
Vajas kalácsot is nyújtok. Áll az alku?
-Nagypapa? -Igen, fiam?
-Elraktad a zseblámpámat? -Zseblámpát?
Tudod, hogy éjjel szükségem van rá!
-Szerintem a sofőr... -Itt az enyém.
Úgysem használom.
Na, akkor egy csapat vagyunk?
Mint a vajas kalács és a csokis shake.
Na, ennyi.
Úgy örülök, hogy önök itt vannak.
KÁVÉZÓ
-Elnézést! -Igen?
Nem itt volt a Raman kávézó?
Rég eladták. Majdnem tíz éve már.
Senki nem tudja, hova mentek. Kér egy vajas kalácsot?
-Az enyém finomabb, mint az övéké volt. -Nem, köszönöm.
Nyolc óráig minden diák foglaljon helyet a nagyteremben
Swamy dékán üdvözlő beszédére,
hogy megkezdjük a 2007-es évfolyam találkozójának ünnepségét.
Gyere!
2007-ES ÉVFOLYAM
Keresünk neked helyet, jó? Itt jó lesz?
Nézd, itt a pszicho!
Nem lesz gond?
Remek, és ön lesz a főszereplő.
Nem, ezúttal...
-Uram, az a gyerek... -Majd én intézem.
Sarthak, nézd már!
Sarthak?
Supriya. Azt hiszem, elég egyértelműen elmondtam, hogy Vedant nem lehet itt.
Igen, de minél jobban elszigeteljük, annál magányosabb lesz.
A viselkedése rosszabbodhat.
-Nem kockáztat... -Nem is kell.
Felelősséget vállalok Vedantért. Tudom, mit csinálok.
Remélem is.
Megbízott uram, mi ez a sok elgépelés?
-Mi ez már? -Legalább a Jamwal jól lett leírva.
Odass! Malvika Seth asszony!
Hol van a zakód?
Azt csak a fiúknak készítettek.
Nyilván megfeledkeztek az évfolyam egyetlen lányáról.
Ó jaj!
Számukra csak plusz egy fő vagyok. Mint ők.
Mint ők?
Mrs. Malvika Jamwal!
Te érted el a legtöbbet az évfolyamból!
Tanár lányából egy megbízott felesége lett belőled!
Akkor én értem el a legkevesebbet.
Gyere, megmutatom a Bili nevű lovat.
Nem Bili az, hanem Billy.
Tök mindegy!
Mrs. Jamwal!
Olyan jó újra itt lenni! Köszönjük a lehetőséget.
Számunkra a megtiszteltetés. Foglaljon helyet, kérem!
-Köszönöm. -Érezzék jól magukat!
Gyere!
-Szia! -Szia!
Mrs. Jamwal, mi?
Nos, kicsit ismerlek, szóval biztos vagyok benne,
hogy ha te Mrs. Jamwal vagy, akkor ő meg Mr. Malvika Seth.
Ez így van.
Mindig is éreztem, hogy tetszel neki.
Csak nem gondoltam, hogy ő is neked.
Mit tehettem? Elmentél Amerikába és elfelejtettél.
Hékás! Te szakítottál velem.
Viccet félretéve, Adi, nagyon sajnálom a nagypapádat.
Tetszett neki Amerika?
Dehogyis! Utált ott lenni.
„Hideg van, az emberek barátságtalanok.
Túl nagy távolságok vannak. ” Nem sok választása volt.
Elvégre, csak én maradtam neki.
Neked meg csak ő,
kiskorod óta.
És Ninad...
Nem tudod, hol lehet?
Adi, miután szakítottunk, én továbbléptem.
Egyikőtökkel sem tartottam a kapcsolatot.
Aznap úgy voltam vele,
ha megjelenik a nagyteremben, bocsánatot kérek tőle.
Tudom, hogy hibáztam. De megbeszélhettük volna és helyrehozhattuk volna.
De másnap csak úgy elment.
Szó nélkül.
Csak lelépett!
Olyan dühös voltam.
Úgy döntöttem, soha többet nem beszélek vele.
Tavaly, amikor elhunyt nagypapa,
akkor jöttem rá, mit jelentett nekem Ninad.
Próbáltam felkutatni őt.
Megnéztem a közösségi oldalakat, mindenhol kerestem.
A Raman kávézóba is elmentem ma, de évek óta bezárták.
Ez a találkozó az utolsó esélyem.
Csak miatta jöttem el.
Jó napot kívánok!
Szívélyesen üdvözlöm az összes öregdiákot,
és a kedves hölgyet.
Idén a Nilgiri-völgyi Iskola elvesztette közössége egy nagyrabecsült tagját,
-Vyas dékánt. -Gas edző!
A találkozó harmadik és egyben utolsó napján
felavatjuk emlékszobrát.
Úgy tudom, az évfolyamukra úgy tekintett, mint szerencsehozóra,
mivel rögtön a ballagásuk után dékánná nevezték ki.
Most pedig szólítom a 2007-es évfolyam évfolyamelső tanulóját,
Adhiraj Jaisinghet.
Adi! Adi! Adi!
Gyere, Adhiraj fiacskám!
UTOLSÓ TANÍTÁSI NAP
-Uram. -Utolsó nap, tudom.
De egyet elmondanék. Folytasd az úszást Amerikában, oké?
Az a haszontalan Ninad nem tudja majd elterelni ott a figyelmed.
Edző bá'!
Fiacskám, ma senki sem ellenőrzi a cipődet!
A szokás hatalma.
Megint lógsz?
Köszöntsétek tapssal Nilgiri-völgyi diáktársatokat...
BÚCSÚZIK A 2007-ES ÉVFOLYAM
Nyomjad, Adi!
Csak röviden, légyszi!
Ez az iskola megtanította nekem,
ha egyedül vagy, és valaki a barátod szeretne lenni,
nyugodtan elfogadhatod.
Mert nehéz egyedül boldogulni ebben a világban.
Olykor egy csapat kell, mint a csokis shake és a vajas kalács,
hogy megküzdjünk a vérengző fenevadakkal, akik odakint leselkednek ránk.
-Adi! -Nyomjad, Adi!
-Adi! -Hajrá, Adi!
Ez az, Adi!
Évfolyamelső.
Tesó, csak röviden!
Amikor gyerekként elkezdtem ide járni,
azt mondták, ezt a jelvényt az nyeri el, aki kiemelkedő diák,
minden téren.
De a hosszú évek során rájöttem egyvalamire.
Az a fontos,
hogyan bánsz másokkal.
Miközben helyet foglaltam itt, azt kérdeztem magamtól,
hogy amikor szomorú volt a barátom,
beszéltem én vele?
Becsület, kiválóság, tisztesség.
Még ha nem is kapsz érte egy fényes, csillogó jelvényt...
Supriya!
...akkor is jó ember maradsz.
Igen?
Adu, hát visszajöttél!
Vedant!
Mi történt?
Mi baja?
-Vedant! Vedant! -Valaki szóljon az orvosnak!
Jól van?
-Vérzik az orra, uram. -Jézusom!
Ne csak álljanak ott! Keressék meg!
Hívjátok dr. Krishnant!
Csináljátok már, amit mondunk!
Fázol?
Remek. Pihenj!
-Hozzon egy takarót! -Rendben.
35,6 °C a testhője.
És három nap alatt másodjára ájult el.
Lehet epilepszia?
Megnéztem a kórelőzményét. Nem említi ezt.
Pszichogén roham?
Ájulás,
beszédképtelenség, pszichogén emlékezetkiesés.
A stressz okozhatja.
És a stresszt mi okozhatja?
Talán az új iskola, az új környezet.
Igazából bármi lehet az oka.
-Nővér! -Igen, Doktor úr?
Van még dokumentum?
Nem, doktor úr, csak az az egy akta.
Rendben.
Asszonyom, talán baja esett, amikor lehozták.
Adi!
Adi! Ninad!
Gyertek gyorsan!
Felé nyújtotta a kezét, és azt mondta: „Többé nem kell félned. ”
Az Árnyékfiú az iskola homályában maradt.
Mindig megbújt a vérengző fenevadak elől.
Mi vagyunk a fenevadak, Nina?
Elég, srácok!
Azonban egy napon megjelent a Főnixfiú.
A pasid.
Elég, Suyash!
-Adi, ne már! -Kuss!
-Hadd olvassak tovább! -Hagyjátok békén!
„... a kezét, és azt mondta:
-Többé nem kell félned. ” -Elég!
„Az Árnyékfiú végre kilépett a homályból,
és rájött, hogy irányítani tudja az emberek elméjét!”
Ha valaki a hólyagját sem tudja irányítani,
akkor az elmét hogyan tudná, Nina?
Hagyd már abba, Suyash!
Ne szórakozzál már, ember!
Add vissza!
Tűnés innen!
Hé, hé, figyu!
Mutasd meg neki!
Figyu,
a képregényed megihletett,
-szóval rajzoltam neked valamit. -Suyash, ne!
Nézd csak!
H
O
-M... -Az egy M.
-ÁR. Homár. -Így bizony.
Homár.
Homár!
Utálom azt a szót.
A rajzolás nem elég ide, Ninad.
Vissza kell vágnod!
Úgy, mint...
Árnyékfiú.
Lépj ki a homályból!
Ez nem ilyen egyszerű, Adu.
Mire megyek vele?
A dékán csak figyelmeztetést ad nekik, de engem ki fognak csapni!
Nem vagyok olyan bátor, mint te. Én megijedek.
Haver...
Én is megijedek.
Nem vagyok biztos ebben az Amerika-dologban.
Nagypapa egyedül maradna itt.
Lehet, hagynom kellene az egészet.
Azt nem engedem.
Éjszakákon át töltöttem ki veled az ösztöndíjpapírokat, haver.
Itt vagyok a nagypapádnak, csakúgy, ahogyan te is nekem.
Sosem bocsátok meg neked.
Suyash téged keres.
Üdv!
-Azt a fiút keresem. -Vedant.
A gyengélkedőben pihen.
Mi történt vele?
Néha emlékezetkiesése van.
Olyat mondott nekem, amiről csak én tudok.
Ismeri önt?
Nem.
Olyat mondott, amit hallani akart?
Ha személyes üzenetnek veszünk egy kijelentést,
azt Forer-hatásnak nevezzük a pszichológiában.
Így működnek a horoszkópok is. „Ma találkozol egy különleges személlyel. ”
Ki ne akarná elhinni ezt?
Bárkivel találkozunk aznap, különlegesnek fogjuk érezni!
-Most jó hülyének érzem magam. -Ne tegye!
Legalább nem hitte azt, hogy Vyas dékán szelleme megszállta Vedantot.
Ez egy népszerű elmélet a suliban.
Gas edző!
Jól ismertem őt.
Olyan lusta volt életében, hogy biztosan nem járja szellemként a folyosókat.
Az a gyerek. Amelyik elájult.
-Azt mondják, pszicho kutyagyilkos. -Szia.
Sajnálom, amit délután mondtam.
Te vagy a legnagyobb érdemem.
Nem vagyok kirakatfeleség!
Dögös volt?
Megsérültem úszás közben.
Egysíkú a gondolkodásod, Suyash.
Iszogatunk az óratoronynál ma este?
Már nincs zárva?
Lehet igen, de Kumaran nagy rajongóm.
A te rajongód? Néztél már tükörbe?
India háziasszonyai minden este 9-kor bekapcsolják a tévét,
hogy lássák ezt az arcot.
Bekapcsolták.
Igazából, most léptem ki a sorozatból.
Próbálok a filmes karrieremre koncentrálni.
Sok ajánlatom van, de tudjátok, hogy megy ez...
Mi a franc, tesó?
Nosztalgiázok, tesa. Nyugi! Most miért vagy ilyen dühös?
-Nőj már fel, ember! -Undorító.
Bébi, itt nincs térerő. Unatkozom. Menjünk be!
Nem, chillezzünk itt! Olyan kellemes.
Én bemegyek.
Én nem akarok. Maradjunk itt!
Oké.
Akkor legközelebb lehet egyedül megyek a díjátadókra és a partikra.
Úgyis csak engem akarnak ott látni az emberek.
Oké.
Ha nem állsz fel, és nem jössz velem, akkor elmegyek.
Kint vár a sofőr.
Tűnés.
Tudod mit? Tök mindegy!
Most nagyon tökös vagy,
de hamarosan fület-farkat behúzva rohansz majd utána.
Hát persze, mert te annyira értesz a nőkhöz, mi?
Így szerezted meg az összetört szívű Malvikát is.
Láttuk az utolsó napon. Tök oké.
Utolsó napon?
Dev letörölte Malvika könnyeit,
és azt mondta... Mit is?
"Adhiraj egy idióta. Felültetett téged egy randin!
Dev sosem tenne ilyet. " Aztán mi is történt?
Malvika bement a nagyterembe, és...
És szakított velem.
Most már értem.
Ügyes húzás, Dev.
Egészség!
Egészségedre!
Na jó, srácok. Vacsoraidő van.
Suyash, hová mész?
-Bocsánatot kérni? -Nehogy Dev érjen oda előbb?
Röhögjetek csak! Viszlát később...
-Suyash! -... lúzerek.
Nancy?
Bassza meg!
Egyik eset a másik után.
Egész este kérdezősködött mindenki!
„Mi van azzal a gyerekkel?” „Rosszul van?”
„Nem törődik a diákjaival rendesen?” Mégis mit mondjak nekik, Supriya?
Ez egy pszichés állapot. A diagnosztizálás nem egyszerű.
De nem megmondtam,
hogy tartsa őt távol a találkozó eseményeitől?
A bizalmát próbáltam elnyerni, hogy beszéljen.
Supriya, egyértelmű és egyszerű utasításokat adtam önnek.
De mivel nem követte azokat, minden félrement.
Így mostantól,
amíg máshogy nem döntök, Vedant a gyengélkedőben alszik.
-Ez nem fog segíteni. -Így lesz.
Mindent elrendeztem.
-Büntetésnek éli majd meg. -Jót is tesz neki.
-Nem fog. -De igen.
Legalább egy nővér szemmel tudja tartani ott.
Ennyi.
Köszönöm.
A hívott szám jelenleg nem elérhető.
Később találkozunk.
A hívott szám jelenleg nem...
Vedd fel!
-Mi van? -Tényleg rohadtul lelépett!
Suyash, már nem vagy a tévében,
és most a csajod is lelépett.
Te papolsz nekem?
Te rohadt munkanélküli zenész.
Hé, srácok! Nyugi van, jó?
Minden oké, tesó.
Természetes, hogy dühös és ingerlékeny vagy, ha...
-... depressziós vagy. -Parth!
Ezt most mért?
Amúgy olvastam valahol, hogy terápiára jársz.
-Na és akkor... -Srácok!
Srácok, ne már!
-Jól vagy? -Én igen, na de ő?
A bántalmazók másokat terrorizálnak, hogy elnyomják a saját problémájukat.
Ezért zaklattál állandóan, igaz?
Az 15 éve volt, engedd már el!
-Srácok, elég! -Élvezted, hogy terrorizáltál.
Suyash... csak nyugodj le!
Suyash, van egy ötletem, hogyan feledkezhetsz meg Nancyről.
A tanárok holnap előadnak egy darabot.
Miért nem csináljuk mi is ugyanazt?
-Suyash kapná a főszerepet. -Nyilvánvalóan.
Kérem, adjon vacsorát Vedantnak.
-Üdv! -Üdv!
Odanézzetek! Két tanár flörtöl egymással.
Hogy van Vedant?
Talán kicsit jobban, de alig beszél,
így nehéz megmondani, mi bántja.
Vagy ki.
Azt hisszük, a gyerekek a dolgozatoktól, a tanároktól
és a felügyelőktől félnek.
De valójában
egymástól félnek a legjobban.
Lámpaoltás után sok minden történik a hálótermekben.
Úgy gondolja, zaklatják őt?
Elég valószínű.
Beszélhetek vele?
Próbálja meg, hátha.
Nem szereted ezt a desszertet?
Hát akkor mire költöd a zsebpénzedet?
Gyűjtögetem.
Majd veszek édességet Trevor csokiboltjában, ha hazamentem.
Szerintem a burgerjük a legjobb.
Még szuperhősös édesség is van ott.
Szereted a szuperhősöket?
Akkor biztosan hallottál már Árnyékfiúról.
Nem?
Árnyékfiú is itt tanult.
Nagyon félt
az itteni vérengző fenevadaktól.
Azt hitte, szétmarcangolják őt.
Ezért a sötétben bujkált előlük.
Az árnyékban.
Mint én?
Tovább is van.
Egy napon, amikor egyedül sírdogált a sötétben,
Főnixfiú a megmentésére sietett.
Felé nyújtotta a kezét, és így szólt:
„Gyere ki a sötétségből! Együtt legyőzzük a fenevadakat. ”
Amint kilépett a fényre,
rájött, hogy mindig is szuperereje volt.
Bárkit irányítani tudott az elméjével.
Így az elméjével bezárta az összes fenevadat, és éheztette őket,
ezért elkezdték egymást szétmarcangolni.
Tudod, mi a történet tanulsága?
Ha te Árnyékfiú vagy, és Főnixfiú a jobbját nyújtja neked,
fogadd el!
Neked is szupererőd lesz.
És aztán...
...visszavághatsz, Nin...
Visszavághatsz, Vedant.
Elég meleg?
Akkor jó éjszakát!
Anya?
Asszonyom! Bocsánat.
Én is kiléphetek az árnyékból?
Téged is zavarnak a vérengző fenevadak?
Ígérem, ha hagyod,
akkor megvédelek tőlük.
-Ebből baj lesz... -Hagyjad, gyere!
-Ma senki se alhat. -Ne már, tesó...
Mindenkit szivatni fogunk a szobájában.
Ne, figyelj...
Ma este az Ágyrázogató Szellem meglátogatja az öregdiákokat.
ÁRNYÉKFIÚ
Srácok, elég, kérlek!
Ne használjátok ellenem a saját poénomat!
Srácok, elég!
Srácok, kérlek...
Nem kapok levegőt.
Srácok, ez nem vicces!
Engedjetek el!
Kreatív supervisor: Hegyi Júlia