Studenti, jak se jinak říká obvodu uzavřeného tvaru?
Vrátím se za pět minut.
Jestli budou problémy, budete potrestáni.
Sarthaku!
Co se mu stalo?
Nevím. Od toho dne je vyděšený.
Udělal mu ten blázen něco?
Mám nápad.
Sarthaku.
Koukej, co umím.
Kámo, to je super.
Přestaň psát, ty šprte!
Nech ho psát, kámo.
Kdyby to viděl, počůral by se strachy.
Dhruve!
JESTLI BUDOU PROBLÉMY, BUDETE POTRESTÁNI.
S tím chlapcem se dějí divné věci.
Nejdřív ta štěňata a teď ten kluk.
Co nás asi ještě čeká?
Jsi slepý?
Ty...
VÍTEJTE, MAZÁCI
Hej, muzikante. Ahoj!
-Muzikante? -Co sakra děláš?
Zbláznil ses?
Proč se tak rozčiluješ?
Dělal jsem si srandu.
Všichni celou noc dělali lumpárny.
Není divu, že Suyash ještě spí.
Musíme zkoušet tu hru.
Šel spát brzy.
Potřebuje se vyspat, když dostal kopačky.
Kdo to sakra udělal?
Udělal to někdo z vás?
Kámo, klid. Co to je?
STÍNOVÝ KLUK
Co to sakra je?
Tak Rajat to určitě nebyl,
když se té knihy nemůže ani dotknout.
Myslím to vážně. Něco se děje.
Zkus se jí dotknout.
Bože.
Děje se to jen tobě, vole!
Vrať mi to.
Slyším hlasy.
Vidím divné věci.
-Ztrácím rozum, doktore. -Poslouchejte mě.
Pokud je toho na vás moc, vraťte se.
Nemůžu se vrátit, doktore.
Vložil jsem do tohoto setkání veškeré naděje. A Ninad ani nepřijel.
Adhiraji, uděláme videohovor. Mohly by to být vedlejší účinky.
Pořád mi neodpustil.
Nepotřebujete se usmířit s Ninadem, ale sám se sebou...
To jsem já.
Promiň, nechtěla jsem poslouchat, chtěla jsem jen vědět, že jsi v pořádku.
Máš úzkosti?
Pamatuješ si to, Malviko?
Ninadův komiks.
Prosím, řekni mi, že nejsem blázen.
Víš, jací jsou. Zapomeň na to. Byl to jen vtip.
Jasně, byl to vtip.
Ale proč nepřijel?
Adi, před 15 lety jsi udělal jednu chybu.
Kdybys to mohl vzít zpátky, udělal bys to.
Jak dlouho se za to budeš trestat?
Nezáleží na tom, proč nepřijel.
Nech to být.
Nemůžu to nechat být, Malviko.
Ztratil jsem všechny své blízké.
Už se nevrátí.
Ale Ninada můžu přivést zpátky.
Potřebuju odpovědi.
Je to psáno v posvátných knihách.
Duše cestuje z jednoho těla do druhého.
Zbraně ji nezničí,
oheň ji nespálí.
My zemřeme, ale naše duše žije dál.
Když zemřeme, tak zemřeme.
To je vše.
V angličtině existuje přísloví.
„Vše je teoreticky nemožné,
dokud se to nestane. “
Jako psycholožka bys měla vědět,
že i vědecké uvažování nechává prostor pro nemožné.
Ale uvěříš tomu jen tehdy, když to uvidíš na vlastní oči.
Znamená to, že jste viděl ducha děkana Vyase?
To, co jsem viděl, jsem nikdy nedokázal vysvětlit,
nebo sám pochopit.
Ale dnes,
to, co se stalo ve tvé třídě...
Student bodl sám sebe kružítkem.
I my ubližujeme sami sobě tím, že neprovádíme očistné rituály.
Ninad Raman, 2007.
Jste si tím jménem jistý?
Určitě, madam. Jsem si jistý.
Asi nám spadl server.
Musí existovat šanon se záznamy studentů.
Ano, existuje.
Všechny záznamy před rokem 2010 jsou v archivu.
Ale správce dnes nemá čas.
Zaměstnanci dnes mají představení.
Děkuji.
Uvidíme se, ahoj.
Ve starých složkách bychom mohli najít adresu nebo telefon.
Záznamy před rokem 2010 jsou prý v archivu.
Všichni jsou zaneprázdněni tím představením. Takže...
Co se děje?
Včera v noci
jsem viděl vyděšeného Vedanta, jak sedí sám...
v jídelně. Nejedl, s nikým nemluvil.
Připomnělo mi to Ninada.
Stínový kluk.
Přijel jsem jen kvůli němu.
Ale on tu asi není kvůli mně.
Supriyo, co kdybys měla šanci napravit největší chybu svého života?
Promluvit si s Ninadem je moje šance.
Pomoz mi, prosím.
Prosím.
Jaké je jeho celé jméno?
Ninad Raman.
Udělal jsi to znovu, že?
Co?
Přemluvil mě svým dojemným příběhem.
Jsi dobrý. Jdeme.
Děkuji.
Sarthaku!
Hej, Sarthaku.
Uvnitř ošetřují Dhruva. Jdi!
Slečno, Dhruv to neudělal.
Ano, Sarthaku, co...
Večer za tebou přijde pan doktor, ano? Odpočiň si.
OŠETŘOVNA
Suyashi!
Sakra!
To myslíš vážně?
Strašíš lidi na chodbách?
-Co? -Prober se, chlape!
-Nechutný. -Proč jsi tak naštvaný?
Chová se jak malej.
Suyashi!
Sakra!
Kde je?
Dobré ráno.
Vaši milovaní učitelé vám dnes sehrají divadelní hru.
Hra se jmenuje Co když selžeme?
ŠKOLA NILGIRI VALLEY
Nebudeme už na nic čekat.
Můžeme začít.
Chomu Chandra mluví anglicky!
Tohle řekneš ty. Pak přijdu já a řeknu tohle. To je celé.
Lidi, jsem unavený.
Byl jsem ve všech pokojích.
Suyashe jsem nenašel. Nevím, kde je.
Jak to myslíš?
Podívej, co se to děje?
-Deve, zavoláš mu? -Zavolám.
Podívej, Malu.
To vypadá hrozně. Ukaž mu to.
-Koukej. -Nejdřív si umyj ruce.
Sakra!
Ten chlap...
-Problém se signálem. -Možná šel za Nancy.
Měl nám o tom říct.
Páni! Stará Malvika je zpátky!
Hele! V klidu.
Malviko.
Malviko, může Suyashe ve hře někdo zastoupit?
Je tu někdo?
Říkala jsem ti,
že to bude vyžadovat týmové úsilí.
Nejsou ani označené.
Všichni zaměstnanci jsou zaneprázdněni tou hrou.
Kde začneme?
Já začnu tady.
Proč ty v té hře nehraješ?
Jsem s nimi dvě minuty v jedné místnosti a mám pocit, že zešílím.
Hrát s nimi ve hře?
Nejsi fanynka školy Nilgiri Valley, co?
Ne jako vy mazáci.
Mluvíte o škole tak hezky.
Jako by tu vše bylo perfektní.
Je odříznutá od světa, na vrcholu hory uprostřed pustiny, je tu zima.
A k tomu ti hloupí zaměstnanci.
Duchové, energie, rituály. Rituály... to určitě.
Adhiraji?
Adhiraji!
Baf!
Vyděsil jsi mě!
Myslel jsem, že duchů se bojí jen hloupí učitelé.
To je jen
starý vtípek školy Nilgiri Valley.
Kvůli takovým vtípkům potřebují internátní školy poradce.
Traumata z dětství nikdy nezapomeneme.
V dospělosti chodíme k psychologům léčit rány z dětství.
Věř mi, nikdo to neví lépe než já.
Přišel jsem o rodiče, když mi bylo 10.
To mě mrzí.
Dost o mně.
Proč tady jsi? Odříznutá od světa, v takové zimě,
děláš poradkyni pro školu?
Před kým utíkáš?
Omlouvám se, snad to není příliš osobní.
Ne.
Mému synovi, Abhimu,
je pět let.
Žije se svým otcem.
Neprokázala jsem u soudu, že jsem finančně stabilní, tak jsem přišla o opatrovnictví.
Možná s touhle prací...
Vídáš svého syna často?
Ne dost často.
Pojďme najít tu složku.
RAMAN NINAD ROČNÍK 2007
PODROBNOSTI
PŘEDMĚT: ŽÁDOST O DOVOLENOU
Nic nemám.
Našel jsi něco?
-Mám to. -Vážně?
Současná adresa: kavárna Raman. Ale to je z roku 2007.
Kavárna Raman zavřela už před lety.
Druhá adresa je v Kotagiri.
Tam žijí jeho prarodiče. O prázdninách k nim jezdil.
Mohli by o Ninadovi něco vědět.
Nebo tam najdeš Ninada.
Kotagiri je jen hodinu odtud.
Ano.
Co když selžeme?
Sejdeme se v pět na Chauhanově louce u slavnostního odhalení sochy děkana.
Děkuji vám.
No tak, poslední večer. Pojďme se napít.
-Ale... -No tak!
Dám ti whiskey s ledem.
-Vážně? -Pojď.
Rychle. Whiskey zdarma!
Ahoj.
Je to jen hloupá hra.
Komu na tom záleží?
Když je ta hra hloupá, tak jsem hloupá i já?
Tak jsem to nemyslel.
Přesně tak jsi to myslel.
Neměla jsem se sem vracet. Proč jsi mě přivedl?
Ty jsi důvěrník. Jsou tu kvůli tobě.
-Já pro nikoho nic neznamenám. -Tak dobře, já...
Teď na to nemám čas. Jdu za děkanem Swamym. Promluvíme si potom, ano?
Prostě mě nech být.
Deve, řekla jsem...
Promiň! Jsi v pořádku?
Co se stalo? Vypadáš vyděšeně.
Jsi v pořádku, Malviko?
Udělali si z tebe srandu?
Udělali?
To bude asi ono.
Ti chlapi...
Kde jsi byl?
Proč jsi nebral telefon?
Pamatuješ si poslední školní den?
Podívej se na tenhle dopis.
To je Ninadovo písmo.
Píše se tu, že jeho děda náhle onemocněl a jeho rodiče
prosí učitele, aby ho večer poslali autobusem do Kotagiri.
Tam ho měli vyzvednout.
Trenér Vyas ho měl doprovodit na autobus.
Ten dopis dokonce podepsal a orazítkoval.
Prý s Ninadovými rodiči mluvil.
Tak v čem je problém?
Kdyby byl Ninadův děda nemocný, řekl by mi to.
Ale neřekl ti to. Pohádali jste se, ne?
Mohli zavolat mému dědovi, aby pro nás poslal auto.
Jeho rodiče byli skromní majitelé kavárny. Tvůj děda byl vysoce postavený důstojník.
Možná ho nechtěli žádat o pomoc.
-To nedává smysl. -Dává!
Je to jeho písmo, Adi.
Proč to nechceš přijmout?
Že odjel bez rozloučení. Že na tebe zapomněl.
Nebo že za tebou nepřijel sem.
V podstatě vše, co jsi udělal ty mně.
A víš, co je vtipné?
Stojíme na místě, kde jsem se s tebou před 15 lety rozešla,
protože jsem si uvědomila, že v tom vztahu nebyl navíc on,
ale já.
Mrzí mě to, Malviko.
Ale...
tohle je pro mě důležité.
Potřebuju...
Pojedu do Kotagiri.
Vrátím se večer.
-Ta zásilka... -Strýčku Ramane!
Adhiraji?
Ahoj!
Jak se máš, synu?
To je taková doba!
Strýčku, kde je Ninad? Přijel jsem za ním.
Kde je?
Copak to nevíš?
Ninad...
je už 15 let nezvěstný, synu.
Nezvěstný?
Tehdy jsme na tebe s Ninadem čekali.
Bylo pozdě, tak jsem volal tvému dědovi.
Řekl nám, že jsi přijel domů, ale byl jsi moc naštvaný,
protože Ninad odjel bez rozloučení.
Tak jsme zavolali do školy.
Ptali jsme se, kde je Ninad.
Ale místo toho na nás začali křičet.
„Volal jste nám, že je Ninadův děda nemocný
„a že musíte jet naléhavě do Kotagiri.
„Ať posadíme Ninada na autobus do Kotagiri a že ho tam vyzvednete. “
Dokonce mi ukázali dopis od Ninada.
Byl to tento dopis?
Pořád tomu dopisu nerozumím.
Je to Ninadův rukopis.
Ale proč by to Ninad psal?
Jeho děda nebyl nemocný.
A i kdyby byl,
proč bychom odjeli bez Ninada?
A nežádali jste o to, aby se o něj postaral Vyas?
Nikdy.
Dědeček to všechno věděl a nikdy mi nic neřekl.
Celé ty roky mi to tajil.
Proč?
Adhiraji, už jsi utrpěl tolik ztrát v tak mladém věku.
Ztráta Ninada by tě úplně zničila.
Jak se mohl jen tak vypařít?
Nikdo ze školy o tom nic neví.
Proč jste to nenechali vyšetřovat?
Nechali!
Udělali jsme pro to vše, Adhiraji.
K případu byl přidělený major Anil Joshi.
Nahlásili jsme pohřešovanou osobu, vylepil jsem plakáty s Ninadovou fotkou
po celém Ooty.
Mluvili jsme s řidičem autobusu,
do kterého Ninad nastoupil.
Prý vystoupil pár zastávek před Kotagiri.
A byl agresivní, když se ho snažili zastavit.
Vyšetřovali to i ve škole.
Dokonce vyslýchali i Vyase. Dokola jim jen ukazoval tenhle dopis.
Policie mu uvěřila.
Nakonec nás škola požádala, abychom tam každý den nechodili a nedělali scény.
Po nátlaku ze strany školy
nakonec Ninadův případ uzavřela i policie.
Řekli, že Ninad nezmizel.
Ale že dobrovolně utekl.
Udělali jsme, co jsme mohli.
Stálo nás to všechny peníze.
Prodali jsme kavárnu Raman.
Pořád ale nechápu jednu věc.
Co přesně se tenkrát Ninadovi stalo,
že se rozhodl utéct a opustit nás?
FOTOAUTOMAT PORTRÉTY ZA 50 SEKUND
-Pojď se vyfotit. -Adu!
-Vyfotíme se později. -Proč?
Musím mít jistotu, že budeš do 14:00 u Linga.
Ale proč?
POSLEDNÍ DEN ŠKOLY
Víš, jak je panovačná.
Už dva týdny ti plánuje překvapení.
Dokonce mě donutila koupit stuhu na dárek.
Sakra!
Už jsem to prozradil. Musíš hrát překvapeného.
Ninade.
Taky bych se měl cítit špatně, že?
Protože opouštím Malviku?
Teda, miluju ji.
Ale proč z toho nejsem tolik smutný jako ona?
Adu,
ten, kdo odchází, nikdy není smutný.
Smutný je ten, kdo zůstává.
Ale ty stejně nemáš důvod být smutný.
Už jsi v životě trpěl dost.
Teď bys měl být šťastný.
Užij si to v Americe.
Budeš mi chybět, kámo.
Přijedeš za mnou?
-Koupíš mi letenku, že jo? -Odpal!
Tvůj komiks vydělá spoustu peněz.
Kup si vlastní letadlo.
Ještě máme trochu času.
A nevím, kdy se znovu uvidíme.
Takhle si alespoň zapamatuju tvůj obličej.
Nepřemýšlej o tom a pojď!
Pojď!
Adu, poslouchej mě!
-Poslouchej! -Chtěl jsi mě políbit, Ninade?
Co s tebou sakra je?
Adu, nedělej tady scénu.
Proboha.
Adu, poslouchej mě!
Počkej, prosím.
Adu, nechtěl jsem...
Adu, já nechtěl. Vyslechni mě!
Adu, poslouchej mě.
Adu!
-Adi! -Adi, poslouchej mě, prosím.
Ninade!
Malviko, promiň. Slibuju, že ti to vynahradím.
Adu!
Poslouchej mě!
Adu.
Adu, nech mě to vysvětlit. Vyslechni mě. Omlouvám se, Adu.
Adu!
Hej, buzno!
-Adu, prosím! -Jak jsi mohl, Ninade?
Myslel jsem, že jsi můj nejlepší kámoš.
A celou tu dobu...
Adu, prosím poslouchej.
Adu, nech mě to vysvětlit!
Teď mám mít proslov a je mi tak trapně!
Kde mám svůj proslov?
Kde sakra je?
Kde je můj proslov? Jdi ode mě!
Proč jsi to udělal? Co sis myslel?
-Proč teď, poslední den? -Právě proto!
Najednou mi došlo, že se možná už nikdy neuvidíme.
Nechtěl jsem tě nechat odjet, aniž bys věděl, co cítím, Adu.
Adu, omlouvám se.
-Možná jsem ti to měl nejdřív říct. -Možná?
Možná, Ninade?
Myslel jsem, že to pochopíš.
-Nemůžeš takhle odjet... -Jdi ode mě, ty buzno!
Jsi stejný jako ostatní.
Myslel jsem, že se možná už nikdy neuvidíme.
Ale teď
v to doufám.
Fajn.
Zpívají dobře.
Malviko, já...
Deve...
neměla jsem to všechno říkat.
Vím, že mě miluješ. Jinak bych tu nebyla.
Už na to nemysli.
Až do nebe!
Pane Jamwale, prosím.
Děkuji.
Rajate.
-Suyashi! -Suyashi!
Suyashi, pojď dolů!
Suyashi!
Děti! Jděte dovnitř!
-Učitelé! -Pojďte!
Pane Jamwale...
-Chce s vámi mluvit major Joshi. -Jistě.
Všechno bude v pořádku. Jsem tu s tebou.
Jak se to stalo?
Celý den tu nebyl.
Mysleli jsme, že jel za Nancy.
Ale on byl nahoře ve věži.
Vzal školníkovi klíče.
Chtěl tam nahoře pít.
Neměl jsem mu včera nic říkat.
Vím, jaké to je, být šikanovaný. A to jsem mu přesně dělal.
Měl deprese a...
BUZNA
Do prdele.
Kurva!
Vedant!
Adu, bráním se.
Kreativní dohled Tomáš Lenikus