Hej! Nedělejte rámus.
-Říkal jsem, že potřebujeme větší auto. -Zaplatí to tvůj otec?
Vypadněte.
Je tu tolik místa. Přines baterku.
Sem.
Debile.
-Pane Devi Prasade! -Vicky, otevři!
-Co se děje? -Otevřete dveře.
Jste v pořádku?
Pane!
Zamkl jste se tam? Snažili jsme se ty dveře otevřít.
Co se stalo, Devi Prasade?
Asi se bojí tmy.
Něco jsem tam zahlédl a...
Už k tomu nemám co říct.
-Rajat. -To je hrůza.
Saife, opatrně.
Opatrně.
Otáčíme.
-Odpusť mi! -Rajate, zbláznil ses?
Omlouvám se!
Rajate, co vyvádíš?
Pane Jaisinghu?
Už jsem vše řekl vašemu kolegovi.
Byl tu ještě někdo kromě vás a Rajata?
Viděl jste někoho?
Byla docela tma.
-Slyšel jste... -Co děláte?
Zkusil jste ho zachránit?
Samozřejmě! Co je to za otázku?
Vraťte mi to, prosím. Čeká mě důležitý hovor.
Berete léky proti úzkosti?
Vím o vás a o vašich spolužácích vše.
A zbytek odhalím.
Třeba to, jak Rajat zemřel.
Nebo kdo psal ty papírky, které měl Suyash v kapse.
Pokud mi to nechcete říct sám.
Inspektore Bedi, promiňte.
To je pan Vikas Virmani, právní poradce školy Nilgiri Valley.
Rád bych vám připomněl, inspektore Bedi, že s vámi plně spolupracujeme.
A jak jste žádal, dnes si můžete individuálně
promluvit s každým zaměstnancem a mazákem.
Nemůžete ale takto obtěžovat žádného našeho klienta.
Pane!
Našli jsme další tělo. Pojďte sem!
-Ano, pane. -Kabire, Manoji, pojďte sem.
Pomozte Abuovi.
-Abu, vyhrabej to. -Ano, pane.
Začněte hrabat.
Vyhrabejte to.
Hrabat.
Ano.
Musíme to dostat ven.
Odsuňte tu desku.
A teď hrabte.
I na téhle straně.
Ten provaz vytáhnout.
To je školní uniforma.
Mohlo by to být tělo studenta.
Opatrně vyjměte tělo.
Běžte pro pytel na důkazy.
Opatrně.
Oberte tu hlínu.
Oberte hlínu.
Pane! V novém křídle se něco stalo.
Našli tam mrtvolu dítěte.
Nevím čí, ale našli tělo.
Adu!
Ninade!
Měli bychom se poradit s neurologem. Mluvil jsem s doktorem Gomesem.
Jeho nemocnice je u tržiště.
Musíme tam Vedanta vzít už dnes.
-Promluvím s děkanem. -Supriyo! Děkan na Vedanta nemá čas.
Musíte to rozhodnout vy.
Já jen nechápu, co se tady děje.
Dnes prý našli tělo studenta.
Pokud byl nějaký student nezvěstný roky,
proč o tom nikdo nemluvil?
Zařídím propustku a seženu auto.
-Inspektore. -Ano.
Pojďte prosím se mnou, dám vám ty papíry.
Co se stalo?
Jsi v pořádku?
-Děkan promluví s rodiči. -Chápu.
Dejte nám čas, prosím.
Ano, všechny děti jsou v bezpečí.
Inspektore Bedi, zkuste to pochopit.
Poslat ty děti domů je moje priorita.
Tlačí na mě rodiče i vedení.
Za těchto okolností tady nemůžeme děti ani mazáky držet.
Vy jste za ty okolnosti zodpovědný, pane Swamy.
Nikdo nemůže odejít, dokud neskončí vyšetřování, jasné?
-Ano. -Pane.
Paní Sinhová?
Chci seznam všech pohřešovaných mužů ve věku 14 až 20 let
v okruhu 100 km od Nilgiri za posledních 10 až 15 let.
Pane.
-Už vyslýcháte mazáky? -Ano, pane.
Vy to nechápete, já musím domů.
Musím operovat.
Je to důležité.
Mluvil jsem s tátou. Posílá nám auto.
-Ano, pane. -Inspektore Bedi, co se sakra děje?
Nemůžete tam děti a mazáky takhle držet.
Pane, dvě sebevraždy a teď další mrtvola.
Vyšetřování je proces, to víte.
Přijede náš právník. Nebojte se.
Do večera odjedeme.
Děti můžou domů,
ale když pustíme zaměstnance a mazáky,
bude ten případ ztracený, pane.
Malvika Jamwalová. Pojďte.
Pane děkane, můžete propustit studenty.
Počkejte.
Moc děkuji, inspektore.
Ale mazáky a zaměstnance ne.
Pane Iyere a slečno Nehová, pojďte.
Před pár hodinami jsme přišli o kamaráda.
Nikdo z nás není v takovém stavu, aby mohl odpovídat na otázky.
Záleží vám jen na vyšetřování.
Víte, co znamená, když se na kampusu najde mrtvola dítěte?
To mi řekněte.
Vy Jamwalové rádi říkáte lidem,
jak mají dělat svou práci.
Že?
Jste mou rodinou posedlý.
Samozřejmě, když tento případ spojíte se jménem Jamwal, uděláte senzaci.
Proto se nesoustředíte na smrt dítěte,
ale jste odhodlaný změnit sebevraždu na vraždu.
Pane Jamwale...
Až přestanete být posedlý mým příjmením, dojde vám,
že je vaší povinností ochránit ty děti.
-Pane Jamwale. -Zastavte ten výslech.
Snažil jsem se vám říct, že inspektor Bedi
dal povolení poslat děti domů.
Zapomínáte na to,
že nejsme hlupáci.
Mluvil jsem se soudcem.
Máme soudní příkaz.
Zaměstnanci
a mazáci
nesmí tento kampus opustit.
Dělejte si, co chcete,
ale žádný výslech nebude.
Dobrá zpráva, máme povolení.
Supriyo.
To tělo, které našli,
je určitě Ninadovo.
Věděla jsem, že si to budeš myslet. Ale říkal jsi, že zmizel z autobusu.
-Jak by ho mohli najít ve škole? -Kdo ho viděl?
Vyas?
Mám určitě pravdu.
Vedant je vlastně...
Ninad.
Adhiraji!
Dokonce i ty věříš na duchy?
Copak to nevidíš, Supriyo?
Spoustu věcí zná.
Spoustu věcí umí.
Copak jsi to necítila?
Beru ho ke specialistovi.
Supriyo.
Takhle ho nezachráníš!
Neublížil jsem si při plavání.
Ninad se se mnou snažil komunikovat.
Ninad měl takové mateřské znaménko.
A on ho má také, že?
Jak to vysvětlíš?
Vedant a já máme Ninadovo mateřské znaménko.
-To je náhoda. -A co Stínový kluk?
Jak se k té knížce Vedant dostal?
To mi řekni ty.
Není to můj příběh, je Ninadův!
Vedant tomu věří, protože Ninad za něj bojuje.
Některé věci nejdou vysvětlit, Supriyo.
Jednou jsem Ninada opustil.
Znovu už to ale neudělám. Budu za něj bojovat.
Adhiraji, stůj!
Ninade!
-Adhiraji, stůj! -Ninade!
Ninade!
-Dál nemůžete. -Prosím.
-Nejde to, pane. -Ninade!
-Poslouchejte. -Pusťte mě!
Ninade!
Ninade, jsem tady!
Tentokrát tě neopustím!
Nevzdám se, dokud nezjistím, co se ti stalo.
Jsi v pořádku?
Slečno, kdo je Abhi?
Viděl jsi jeho jméno na fotce u mě doma?
Je to můj syn.
Řekl mi, že vám nemám věřit,
protože se ke mně budete chovat stejně jako k Abhimu.
Co jste mu udělala?
Znáš knihkupectví pana Chauhana?
Vyzvedni tam lístky na autobus za 30 minut.
Vezmi si propustku, jinak tě nepustí ze školy.
Ano, paní.
Pane Chandro Prakashi, dejte mu prosím propustku.
Pane Chandro Prakashi?
Kde jste?
Co?
Myslím, že jste neviděl ducha děkana Vyase, ale toho dítěte.
Stalo se to před mnoha lety.
Byl jsem ve škole nováček.
Zmizel jeden z našich studentů. Jeho rodiče sem chodili každý den
a hledali ho. Nasedl do autobusu, ale nedojel domů.
Nevzpomínám si, jak se jmenoval.
Pane Chandro Prakashi! Poslouchejte!
Buzna!
Rozplakal jsi Malviku.
Musíš dostat lekci.
Všichni na tebe zapomenou.
Fuč.
Jednou se budeš cítit stejně bezmocný jako já.
Nezachrání tě tvé jméno, tvá rodina, ani tví sluhové.
Toho dne se nedožiješ!
Adhiraji, vstávejte.
Vstávejte.
No tak.
I já ho hledám.
Ninada.
Pojďte.
No tak!
Od toho dne na to jméno pořád myslím.
Ninad.
Hledal jste jeho dokumenty.
Byl to můj kamarád.
Ten poslední den jsme jeli všichni domů.
On tam nedorazil.
To tělo, které našli u nového křídla,
je určitě jeho.
Teď už tomu rozumím.
Všechny ty incidenty jsou spojené s tou budovou.
Děkan Vyas to nové křídlo nechtěl stavět.
Věděl, že je tam Ninad pohřbený.
Školní stráž ho ten večer viděla v džungli.
Ráno jsem u vstupu do džungle viděl bahno a baterku.
Byl vyděšený.
Stavba nového křídla měla začít další den.
Snažil se přemístit Ninadovo tělo.
Ale místo toho probudil jeho ducha.
Rozzlobeného ducha,
který na svou pomstu čekal 15 let.
Ninad trestá své mučitele.
Děkan, Suyash, Rajat, všichni s tím mají něco společného.
Budou myslet, že jsem se zbláznil, když jim to řeknu.
Četl jste Mahábháratu?
V životě máme dvě možnosti.
Buď svou situaci přijmete...
...nebo vynaložíte úsilí a změníte ji.
Vy jediný Ninada pochopíte, Adhiraji.
Přemýšlejte o tom.
Co přesně se tehdy Ninadovi stalo?
Vyas ho na autobus nikdy nedovedl.
Ten, kdo Ninadovi koupil jízdenku, věděl, že tam nikdy nenastoupí.
Teď máte povinnost vynést pravdu na světlo.
Musím odsud vypadnout.
PROPUSTKA
Pane, jedu vyzvednout jízdenky pro děti.
Z obchodu.
Co je tohle?
Neměl jsem čas to vyložit.
Otevřete.
Jedeme.
POLICIE
Devi Prasade, ve škole se něco stalo.
Další mazák spáchal sebevraždu.
A také tam našli mrtvolu.
Prý je to nějaký student.
Soud zakázal vstoupit i odejít z kampusu.
Doufám, že jsou na tom příkazu jména všech 25 mazáků.
Ano, jdeme na to, pane.
Pane Jamwale...
Pane Jamwale?
Dostaneme vás z kampusu tak či onak. Nemusíte mít strach.
Děkane Swamy, já nemám strach. Nebudu se schovávat.
Odejdu před Bedim.
Ať si zkusí nás zastavit.
Nic se nestane, ujišťuji vás.
Je to naprosto bezriziková záležitost.
Důležité je věřit, že všechno bude v pořádku.
Posaďte se. Za chvíli se vrátím.
„Mors non est finis. “
Smrt není konec.
Když moje dcera zemřela,
byla jsem ztracená.
Tehdy jsem tomu nerozuměla,
ale teď věřím,
že smrt není konec.
Kdybyste si někdy chtěla promluvit...
Ne se mnou.
Ale s těmi, které jste ztratila.
Můžu jim vyřídit vaši zprávu.
Supriyo?
Supriyo.
Pokojíček je hotový.
-Je krásný. Tohle je pro tebe. -Díky.
Děťátko moje.
To je kluk!
Takové malé ručičky.
Koukat do foťáku.
Tři, dva, jedna, úsměv!
Výborně.
Supriyo.
Supriyo!
Co se stalo?
Drž hubu!
Proč tak křičíš?
Vážně se o tebe a Abhiho bojím.
Máš příznaky poporodní deprese.
-Musíš jít k psychologovi. -Jsem jeho matka!
Vím, co dělám, jasný?
Supriyo, kde je Abhi? Spinká?
Abhi, synáčku?
Děťátko.
Abhi, synáčku!
Abhi?
Abhi.
Abhi...
Abhi!
Supriyo!
Co jsi to provedla?
Abhi, synáčku můj!
Abhi!
Co to... Kurva!
Kurva!
Abhi!
Pane Ani!
-Zavolejte pomoc! -Paní Supriyo!
Paní Supriyo!
Děkuji.
Pane Chauhane.
-Ano. -Adhiraj Jaisingh, ročník 2007.
-Vnuk plukovníka Jaisingha? -Ano.
Musím se vás na něco zeptat. Pamatujete si Ninada Ramana?
Byl v mém ročníku.
-Syn pana Ramana. -Ano.
Nebylo od něj hezké, že utekl z domova.
Poslední den u mě kupoval nějaké stuhy.
Pořád mi za ně dluží.
Pan Raman mi to chtěl zaplatit, ale odmítl jsem.
Měl by to zaplatit Ninad.
Pane Chauhane, prodával jste tehdy i lístky na autobus?
Určitě.
Takže i Ninadův lístek tu kupovali?
Ano. Kupoval ho Devi Prasad.
Pamatuji si to, protože měl ten den nehodu.
Byl celý od bahna
a kulhal.
Ne, nekupoval. Bral ho trenér Vyas.
Jízdenku koupil někdo jiný. Trenér Vyas mi ten den dal nějakou práci.
Cestou zpátky jsem měl nehodu.
Děkan Vyas o vás mluvil jako o svém šťastném ročníku,
protože byl zvolen děkanem po vaší promoci.
Viděl jsi Deviho Prasada? Rozváží teď jídlo.
Děkan, Suyash, Rajat, všichni s tím mají něco společného.
Ty máš řád cti a ona je dcera učitele.
A přesto na nás ty, Deve Pratape Jamwale, žárlíš?
Dev odpromoval.
Kdo vám teď bude dávat vysoká dýška?
Dnes ti nikdo nebude kontrolovat boty.
Zase za školou?
Co přesně se tehdy Ninadovi stalo?
Vždycky jsi chtěl Malviku.
Ale Malvika chtěla Adhiraje.
Tak jsi získal Malviku, která měla zlomené srdce.
Všichni jsme to ten poslední den viděli. Dev Malvice utíral slzy.
„Ninad Malviku rozplakal, a za to zaplatí. “
Rozplakal jsi Malviku.
Musíš dostat lekci.
Pospěšte si!
Rychle pryč!
Ta štěňata musela umřít, protože ten pes potřeboval lekci, slečno.
Vedante?
Všichni musí dostat lekci.
Držte se od Vedanta dál.
ČÍTÁRNA
Zítra ráno můžete všichni domů.
Kromě těchto lidí.
Parth, Imaad, Tensing, Adhiraj, Dev, Malvika.
Z jakého důvodu, pane?
Odpověděl jsem vám na všechny otázky.
-Malviko! Musíme pryč. -Co se děje, Deve?
Kam se hrneš?
-Jsi na seznamu. -To je mi fuk.
Jamwale,
zatknu vás.
Za co? Co jsem udělal?
Co kdokoliv z nás udělal?
Nemusíme se bát prázdných hrozeb od řadového inspektora.
Auto tu bude za pět minut. Prostě nastup a nic neříkej.
Můj právník si s ním poradí.
Policajti kontrolují auta u brány. Tahle cesta vede ke kancelářím.
-Jeďte. Opatrně. -Díky.
-Všichni policisté k bráně. -Pane.
Nemůžete nás zastavit.
Jdu pro auto. Počkej tady, ano?
Inspektore,
nepouštějte bránou nikoho dovnitř ani ven.
V případě potřeby je zatkněte.
Ano, Supriyo?
Supriyo?
Dev Pratap Jamwal nesmí opustit školu.
Doneslo se nám, že sem míří jeho řidič.
Nepouštějte vozy na školní pozemek.
Opakuji, nepouštějte vozy na školní pozemek.
Deve, stůj!
Stůj, Deve!
Pokud projdeš bránou, tak umřeš.
Taky jsi ho viděl. Proto utíkáš.
Ty, Suyash a Rajat jste Ninada nejen napadli, zabili jste ho.
Proto jsi tehdy běžel za Vyasem?
Ne kvůli nějakému podpisu,
ale aby ti pomohl zahladit stopy!
Deve, přiznej se všem.
Nebo tě dnes zabije.
Nic jsem neudělal.
Jsi zkurvenej blázen.
Jestli jsem blázen, Deve,
tak schválně zkus odejít za školní bránu.
Tamhle!
Dorazila moje auta.
Sleduj mě.
Co to?
Pane, pojďte prosím okamžitě k bráně.
Pane Manohare. Vraťte se k dětem. Všichni dovnitř. Jděte.
Deve!
Kreativní dohled Tomáš Lenikus