НІЧ СМЕРТІ РЕКТОРА ВІАСА ТРИ МІСЯЦІ ТОМУ
Хто там?
Хто це?
Раджу, перевір біля гуртожитку. Діти можуть вештатися на вулиці.
Я подивлюся біля лісу.
Гаразд, я гляну.
Це, мабуть, старшокласники. Я завтра подам скаргу.
Їх виженуть.
Біля гуртожитку нікого немає.
Зустрінемося біля лісової стежки, повернемося разом.
Ректоре Віас, ви в нормі?
ВІДКИНУТИЙ
СЬОГОДЕННЯ
Міс Ґош була не в змозі розмовляти. Ми послали її в школу.
Чому ви відпустили дитину?
Пане, він утік у всіх на очах, ніхто не зміг його зупинити.
З цим хлопцем відбувається щось дивне.
Хлопці, спочатку заблокуємо двері.
-Так. -Принесіть стіл.
Більше стільців!
Швидше! Давайте.
Бачиш? Неси сюди.
Сюди.
Імааде, зачекай. Ламо, допоможи зі столом.
Так. Іди сюди.
Візьми це.
Що ти робиш?
У мене дивне відчуття. Дев не відповідає.
Він знає, що ти тут. Він тебе знайде. Ти знаєш, що сталося.
Тобі не можна виходити самій.
То мені чекати тут на його смерть?
Малвіко, заспокойся. Він не помре.
Усі його друзі мертві.
Відчиніть. Це я, Дев.
Відчини.
Давай.
Відсунь стілець.
Імааде, допоможи мені.
Я піджену машину.
Зустрінемося під адмінкорпусом.
Нікому не кажи про це.
Деве!
У нас усе вийде.
Малвіко, зайди всередину!
-Зайди всередину… -Малвіко!
Сер, я побачив, як водій ішов, а тоді просто впав додолу мертвий.
Суяш помер через зламану шию, травму черепа і ребер та крововилив.
Раджат теж помер через зламану шию, травму черепа і ребер та крововилив.
Але вони померли в різний спосіб. Чому їхні травми однакові?
Сер, наразі в мене немає відповіді.
А що з хлопцем, Ведантом Маліком?
Пошук триває.
-Він досі не в нас. -Гаразд, тримай мене в курсі.
ВИПУСК 2007 РОКУ
РАДЖАТ СІНХА, АДІРАДЖ ДЖАЙСІНҐХ, ДЕВ ДЖАМВАЛ, НІНАД РАМАН.
КОЛИШНІЙ 16-РІЧНИЙ УЧЕНЬ ШКОЛИ ДОЛИНИ НІЛҐІРІ ЗНИК БЕЗВІСТИ
Хто це?
Хто там?
Ви мали рацію.
Ми всі приховували від вас щось.
Я бачив ці ж папірці 15 років тому.
Суяш кинув їх у Нінада.
Коли Раджат помер, він благав Нінада про прощення.
В останній день школи Суяш, Дев і Раджат
затягли Нінада в архів.
Вони побили його.
Суяш і Раджат покинули його й пішли в актовий зал.
Я бачив їх там.
Але Дева з ними не було.
Бо того дня…
Дев ударив Нінада ще раз, востаннє.
Він так і не прийшов до тями.
Але як ми це доведемо?
Сер, це зробить Нінад.
Ви вірите у привидів, сер?
Поклади один стілець там.
Попий води.
Не хвилюйтеся. Ми всі поруч.
Слухай, можеш пересунути ті крісла.
-Діти погано їдять. -Я знаю, що діти налякані.
Він наближається.
Це на одну ніч, завтра діти поїдуть додому.
Стороже Манохар.
Що таке, Сартаку?
Він уб'є нас усіх.
-Що? -Що?
-Усе гаразд? -Він уб'є нас!
Що сталося?
-Сартаку, стій! -Сартаку!
Хто?
Хто хоче нас убити?
Ведант.
Це не зовсім Ведант.
Це хтось інший.
Хто там?
Хто це?
Усім залишатися тут.
Супріє!
Супріє? З вами все гаразд?
Супріє, ви знаєте, де Ведант?
Ви його бачили?
Він справді вбив… усіх?
Я винна в усьому, що відбувається з Ведантом.
Я нікого не слухала.
Усі вони померли через мене.
Я втратила Абгі.
Я втрачу Веданта також.
Ви мали рацію.
Ми можемо забути наші помилки…
але ці помилки залишаться з нами.
Ні.
Помилки неможливо забути,
їх можна тільки виправити.
Послухайте, з Ведантом усе буде добре.
Він захистить його.
Нінад.
Є лише один спосіб зупинити Нінада.
Нам треба допомогти Адіраджу.
Щоб урятувати Веданта, треба також урятувати Нінада.
Малвіко, ти в нормі?
Усе добре? Послухай мене уважно.
Нінад уб'є Дева, якщо знайде його раніше за мене.
Ми впевнені, що Нінада було вбито в цій школі 15 років тому.
Це зробив Дев.
Ні.
Він не міг.
Він би цього не зробив.
Малвіко, він це зробив.
І він заплатить за це.
Тож, будь ласка, скажи нам, де він.
Якщо ви хочете врятувати його, прошу, співпрацюйте.
Скажіть, Малвіко.
Він пішов у гостьовий будинок за машиною.
Попросив мене почекати на газоні.
Я мушу зупинити його.
Я піду в гостьовий будинок.
Ви йдете зі мною.
Пошли всіх офіцерів униз. Негайно.
Місіс Джамвал, Дев повинен співпрацювати заради себе.
Поговоріть із містером Беді.
-Сер, мусить бути якесь пояснення. -Ректоре, поговоримо пізніше…
Що відбувається? О боже!
Зачекайте тут.
Господи!
Аді, поглянь.
Це тунель.
Тимчасова темрява.
А тоді — світло.
Сер, прийшли звіти. Знайдене тіло належало 16-річному хлопцю.
Він помер 15 років тому.
Ми отримали збіг у списку зниклих безвісти в Уті.
Тіло було ідентифіковано.
Він навчався в Школі долини Нілґірі. Нінад Раман.
НІНАД РАМАН
Нінаде!
ОСТАННІЙ ДЕНЬ НАВЧАННЯ 15 РОКІВ ТОМУ
13.00
Малвіко!
Ти найкращий, Нінсе.
Тоді побачимось о 14-ій.
Вибач, ми будемо лише удвох.
Нехай. У мене однаково були плани з Суяшем і Раджатом.
Я сумуватиму за цим місцем, Нінсе.
Наш таємний сховок.
Якщо ви з Аду приходите сюди лизатися, це не наш таємний сховок.
Мене бісить, що він розповідає тобі все.
А мені нічого не розповідає.
Ні, Малвіко, це…
Але коли він поїде в Америку,
ти ж ділитимешся тим, що він тобі розповідатиме?
Що?
Ми ж друзі. І я мушу знати, якщо він зустрічатиметься з кимось.
-Годі тобі! -Ні!
Я не шпигуватиму для тебе. Цього не буде.
Побачимо, як ти почуватимешся, коли Аді знайде там нового найкращого друга.
Може, ми його більше не побачимо, Нінсе.
Ти подумав про це?
14.00
Ти хотів мене поцілувати, Нінаде? Що з тобою, бляха, не так?
Нінаде!
Вибач, я обіцяю, що спокутую вину.
15.00
Мені треба виступати, і це такий сором!
-Ти не можеш… -Не підходь, гомику!
Я думав, що ми, можливо, вже не побачимось. Тепер, сподіваюся, так і буде.
«Ректору Школи долини Нілґірі.
Шановний сер, через несподівану хворобу мого дідуся
мої батьки, містер і місіс Раман, просять вас
відіслати мене до Котаґірі на нічному автобусі».
Де моя промова, трясця? Не підходь до мене!
«У перший день школи я був наляканий
і самотній.
Я був певний, що більше не всміхнуся. Не буду щасливим.
І так би й сталося,
якби не простягнута рука друга,
яка витягла мене з мороку.
У цьому світі важко вижити самому,
боротися з голодними монстрами зовнішнього світу.
16.00
Ось чому потрібен друг.
Команда,
як какао і булочка з маслом».
«Какао і булочка з маслом».
То Адірадж також у тебе закоханий, Нінаде?
Він що, пробачив тебе?
Ви збиралися цілуватися на сцені?
Навіщо тоді була та драма?
Не зараз, Деве. Відпустіть, прошу.
-Агов! -Ти довів Малвіку до сліз.
Тебе треба провчити, бляха.
17.00
Сьогодні ніхто не перевірятиме твоє взуття, мій хлопчику.
Знову прогулюєш?
ПРОЩАННЯ З ВИПУСКОМ 2007 РОКУ
Зараз, коли ми починаємо новий розділ,
який може занести нас далеко від цієї школи…
18.00
…сподіваймося, що ми плекатимемо частину одне одного.
ЛІС ДОЛИНИ НІЛҐІРІ
Завжди.
Через злети й падіння, радість і горе, навіть помилки.
Так, ми не ідеальні.
Ми не завжди вчиняємо правильно
і можемо навіть підводити одне одного.
Але це нічого,
бо якщо ми справді друзі, ми знаємо серця одне одного.
Ми завжди знайдемо шлях одне до одного,
через болото, дощ, шторм, вітер,
щоб бути разом.
Куди б нас не занесло.
СЬОГОДЕННЯ
-Адірадже! -Зізнайся!
Відійди!
-Зізнайся, і це скінчиться. -У чому?
-Що ти вбив Нінада! -Я нікого не вбивав!
Тоді чому ти тікаєш?
Пішов ти!
Як довго ти тікатимеш, Деве?
Навіть Малвіка знає.
Не наближайся до неї, вилупку!
Якого біса?
Народ, нам треба вийти. Ходімо!
Убезпечте людей!
Ну ж бо! Сюди!
Біжіть!
-Давайте! -Тримайтеся разом.
-Сюди. -Тримайтеся разом.
-Обережно.
Відходьте назад.
Врятуйте мене! Він мене уб'є! Будь ласка, врятуйте мене!
Він мене вб'є. Прошу, рятуйте.
-Хто вас уб'є? -Нінад!
Я скоїв велику помилку 15 років тому.
Я поховав його тіло за проханням тренера Віаса.
Я його не вбивав.
Врятуйте мене! Це Дев його вбив. Я не винен.
Зупиніть його!
Деве, стоп!
Стій, Деве!
Аді, відійди!
Адірадже, відійди!
Відійди!
-Деве, гальмуй! -Аді, відійди!
-Відійди! -Відійди, Аді!
Адірадже!
Деве!
Трясця.
Деве.
-Деве. -Деве!
Деве!
Деве.
Деве!
Веданте.
Якби я не побачив це на власні очі, не повірив би.
Ми відвеземо тіло Нінада в Котаґірі
до батьків.
Там проведуть прощання з ним.
Правду можна приховати,
але не перемогти.
Ми знайшли деякі речі на тілі.
Можете привезти їх особисто…
Його автопсія стверджує,
що причиною смерті була травма голови.
Ідентична тій, яку отримали Суяш і Раджат.
Зламана шия, травма черепа, крововилив.
Його можна було врятувати.
Але Дев…
лишив його помирати.
Та деякі питання лишаються без відповіді.
Наприклад, як свідчить Деві Прасад, він притягнув тіло
від поля до лісу, де поховав його.
Ректор Віас і Дев теж були там.
Тож досі незрозуміло,
хто забрав тіло з архіву до поля
так, що ніхто нічого не помітив,
і як?
А ще, згідно з автопсією,
травми на тілі Нінада
вказують на падіння з висоти.
Це не має жодного сенсу.
Звідки у вас цей значок?
Він був причеплений до рукава пальта жертви.
Мабуть, зачепився під час бійки.
А що? Щось не так?
Усе добре. Ти тепер вільний.
Усе закінчилось.
Гаразд, лікарю.
Веданте!
-Супріє! -Міс Ґош!
Зупиніться! Мем, будь ласка!
Не заважайте йому, бо він і вас уб'є! Як і всіх решту!
Він уб'є і вас! Мем, будь ласка.
Він змусить мене робити погані речі. Я не хочу, щоб ви померли.
Я не хочу, щоб ви помирали, мем. Будь ласка!
Я тут, Веданте. Я тут.
Якщо ви заважатимете, я вб'ю його теж.
Веданте! Послухай, зупинися.
Не зупиняйте його, бо він уб'є Веданта!
Вони не віддають тіло Дева.
Чекають на автопсію.
Його батько попросив мене не втручатися.
Він не хоче мати зі мною нічого спільного.
Аді…
ти будеш зі мною?
Мій значок.
Я загубила його. Він був у тебе?
Він був у Нінада.
Якщо Дев убив Нінада в архіві,
то як він затягнув його тіло в ліс так, що ніхто не побачив?
Чому Деві Прасад сказав,
що він підібрав тіло Нінада в полі?
Кінне поле,
ваше таємне місце зустрічей.
Якщо Дев убив Нінада в архіві,
чому його череп був тріснутий від падіння з висоти?
Якщо Дев убив Нінада,
чому на його тілі знайшли твій значок?
13.00
14.00
15.00
16.00
16.30
Хто це зробив?
Дев.
Схоже, ти йому подобаєшся.
Слухай, Малвіко, я почувався жахливо, тому спершу прийшов до тебе.
Вибач.
Я не хотів. Будь ласка, повір мені.
Ти ще матимеш побачення з Аду.
Пішли в залу, я розкажу йому все.
Навіщо йому слухати тебе?
Малвіко, що б він не сказав у своїй люті, я знаю його.
Я знаю його, як облупленого.
Він спить при світлі, бо вночі чує мамині крики.
Він навчився плавати,
бо під водою він не чує скрегіт коліс.
Я знаю його.
Лише глянь на себе.
Він ніколи зі мною всім цим не ділиться.
Розповідає лише тобі.
Знаєш, Нінаде, весь цей час я думала, що він твій найкращий друг.
Я довіряла тобі.
Але ти намагався вкрасти мого хлопця.
Я не хотів його вкрасти, Малвіко.
Я лише хотів, щоб він знав про мої почуття до нього.
Я думав, що він зрозуміє мене,
-бо я розумію його. -І що, зрозумів?
Ні, правда?
Це через тебе він нічим зі мною не ділиться.
Через тебе він їде в Америку.
І через тебе я навіть не змогла з ним попрощатися.
Знаєш що, Нінаде?
Весь цей час ти використовував його.
Щоб бути класним.
Щоб бути з іншими. Щоб тебе приймали.
Ти знав, що ти всього лише псих.
-Чортів гомик! -Ні!
Малвіко, він нічого не розповідає тобі,
бо тобі не цікаво те, ким він є!
Тебе цікавить шкільний капітан Адірадж.
Ти хочеш, щоб він бігав за тобою, зустрічався, знехтував мріями,
відмовився від стипендії заради тебе.
Ти думаєш лише про себе. Ти егоїстична…
Пішов ти!
Зіркою не стають, намалювавши її на значку.
Аду є зіркою.
І знаєш що? Може, він і знайде іншого найкращого друга в Америці.
Я не проти цього,
бо я бажаю йому щастя. І ти маєш рацію.
Він знайде кращу дівчину за тебе.
-Пішов ти! -Малвіко!
Малвіко!
Я зробила дещо. Я не хотіла.
Що сталося? Розкажи.
Він там був. Я…
Я вбила його!
Спокійно. Я подбаю про це.
Іди в актовий зал. Я з цим розберуся.
17.00
Боже мій! Деве, що ти наробив?
Не хвилюйся, я подбаю про це.
Повертайся в залу. Гаразд?
Нікому ні слова. Домовилися?
Деві Прасад.
Суяш, Раджат, Дев… Усі хулігани.
Але ти, Малвіко,
найгірша.
Нінад прийшов до тебе першим, щоб вибачитися,
бо ти була його подругою!
Нінад.
Ти досі одержимий Нінадом.
Навіть сьогодні я для тебе — ніщо.
Завжди Нінад!
Ти не змінилася.
Ревнива, зла, прагнеш уваги.
Дев щойно помер, і ти вже береш мене за руку й хочеш, щоб я тебе пожалів!
Справді?
А що ти робив у цій кімнаті нещодавно?
Хіба ти не хотів узяти мене за руку?
Хіба ти не хотів мене того дня?
Ти навіть не почуваєш провини.
Ти не шкодуєш про те, що зробила. Весь цей час ти маніпулювала мною.
Підслуховуючи мою розмову з лікарем,
кажучи мені викинути це все з голови.
Ти навіть пробувала переконати Супрію не допомагати мені. Бо я псих!
А той день у кімнаті, всі дурниці про «а що, як».
Насправді ж весь цей час
ти просто хотіла перевірити мене.
Ти зрадила мене, Малвіко.
Ти зрадила Нінада.
Малвіко, він не дасть тобі уникнути кари.
Просто скажи це.
Скажи, що ти вбила Нінада.
Малвіко, відчини двері!
Нінаде!
Веданте.
Нінаде!
Відпусти!
Нінаде!
Зупинись, Нінаде!
Будь ласка!
Ні! Малвіко!
Будь ласка, допоможіть хтось!
Будь ласка, Аду, він не зупиниться!
Відпусти Веданта, Нінаде.
Він лише дитина.
Знаю, ти хочеш його захистити, але не таким чином. Правду розкрито.
Ніхто тебе не забуде.
Вибач, що підвів тебе.
Відпусти!
Будь ласка, відпусти!
Аду, це ти повинен мене відпустити.
Чому ти плачеш? Плаксій.
Я не плаксій.
Сьогодні перший шкільний день Аді.
Пізнє зарахування.
Тебе будуть дражнити.
Але я тебе врятую. Я Нінад.
Тож скажи мені, будемо командою?
Як какао і булочка з маслом?
Аду, той, хто їде, ніколи не сумує,
лише той, хто залишається.
Я повертаюся до сім'ї в Колкату.
Я попереджав вас про потребу екзорцизму.
Дякую, сер.
Сер, а що з Ведантом?
Ми поінформували його батьків, коли він зник.
Вони тут.
Уже зустрілися з Ведантом.
Сьогодні заберуть його додому.
Над безпорадною дитиною знущалися прямо у вас під носом.
Щодня, але ви хвилювалися про репутацію школи.
Це просто смішно.
Ректоре, допоки існують такого роду школи,
де такі очільники, як ви, закривають очі на правду або замовчують її,
знайдеться новий Нінад, що
почуватиметься відкинутим
і самотнім.
Подумайте про це.
Іди.
Мені дуже прикро за все.
Нінад би не дозволив заподіяти тобі шкоди.
Нінад сказав, що ви були найкращими друзями.
Так.
Завжди.
-Бувай. -До побачення.
Дякую, міс.
Ти берегтимеш себе?
Бувай.
Бувайте.
То що…
Ти повернешся додому?
Я залишуся в Уті на трохи.
Що тебе тут тримає?
Нінад знайшов спокій.
А як щодо тебе?
ШКОЛА ДОЛИНИ НІЛҐІРІ
УПРАВЛІННЯ СПАДЩИНОЮ
Я бачила, що деякі люди залишаються навіть після смерті.
Я хочу зустріти Абгі.
Ви справді можете допомогти мені?
Ви принесли його речі?
Він говоритиме з нами через них.
Але лише якщо захоче.
Готові?
Тримайте Абгі в думках. Його обличчя, голос.
Абгі, якщо ти тут, подай нам знак.
Абгі, твоя мати хоче поговорити з тобою.
Покажи їй, що ти тут.
Абгі.
Ти чуєш мене?
Мій голос доходить до тебе, Абгі?
Абгі!
Ти ображений на нас?
Це не Абгі!
Супріє! Прокидайтеся! Розплющте очі! Це не Абгі!
Іди геть! Повертайся назад!
Супріє, розплющте очі! Не впускайте цього духа!
Дякую.
-Привіт, Супріє. -Адірадже, допоможи мені!
Супріє.
Прошу всіх сісти!
Переклад субтитрів: Роман Захарчук
Творчий керівник Руслан Поліщук