Viisi, neljä,
kolme, kaksi, yksi.
Onneksesi en voi ampua sinua.
Tarvitsen sinua. Marie, et voi paeta minua.
Vuorovesi nousee,
ja vain minä voin viedä sinut turvaan,
koska vain minulla on valo.
Yritin hellyydellä. Nyt on järkipuheen vuoro.
Henkesi on käsissäni, kuten minun henkeni on sinun käsissäsi.
Etsin Liekkimerta.
Miten tiedät Liekkimerestä?
Isäsi kertoi minulle.
Oletko puhunut isäni kanssa?
Kerro vain, missä se on.
Kerro, että hän on elossa.
Tiedän, että hän on.
Kuulen hänen äänensä.
Kuuntele ääntäni. Kuuntele minua.
Pysy lähellä. On tungosta.
PARIISI - 14.6.1940 - NELJÄ VUOTTA AIEMMIN
On syntymäpäiväsi, mutta minulla on tekemistä. Varovasti.
- Sanoit, että menemme lomalle. - Menemmekin.
Miksi meillä on kiire?
Koska saksalaiset päättivät miehittää Pariisin syntymäpäivänäsi.
Anteeksi.
Mitä Saksa tekee Ranskalla?
Yhden miehen turhamaisuuden takia he ryöstävät kaupungeista kaiken arvokkaan.
Autatko minua etsimään dinosaurusgallerian avaimen?
Olet minua nopeampi.
Tule. Meidän on pelastettava kaikki mahdollinen ja sitten itsemme.
Oikealla on laatikko.
- Daniel, haluatko yhä tämän? - Heti.
Palaan pian.
Anteeksi, että toin sinut, mutten olisi -
välttämättä voinut palata asunnolle.
Kadut suljetaan. Tulee ulkonaliikkumiskielto.
Kun natsit tulevat museoon, he etsivät näitä ensin.
- Otammeko kivet mukaamme? - Emme. Ota kiinni.
Annan ne luotettaville ihmisille, jotka vievät ne pois Pariisista.
Mitä jos he jäävät kiinni?
Vielä yksi asia.
Kun nousemme junaan, syömme kakkua syntymäpäiväsi kunniaksi.
Menemme etelään ystävän luo.
Minkä ystävän?
Ystävän, jonka voin luottaa pitävän huolta arvokkaista asioista.
Kuten sinusta.
Laskosta se puoli.
Sillä lailla.
Dinosaurukset odottavat.
Anna kätesi, niin lähdetään.
Asialla on kiire.
Luojan kiitos, sinä palasit.
Saksalaiset ovat pääovella.
Sanoimme, ettemme ole auki. He taitavat räjäyttää oven.
Päästä sisään. Keitä kahvia.
Anna savukkeita. Viivytä heitä hetki.
Anna avain, jotta hän voi lukita käyttämämme ovet.
Teeskentele, ettet löydä oikeaa avainta.
Näköönsä luottaville se on vaikeaa.
Hän pitää hyvää huolta minusta.
- Minne menette? - Älä huoli. Me pärjäämme.
Pidä huolta itsestäsi.
Hra Daly, päästäkää heidät sisään.
- Tulen heti sinne. - Kerro, mitä tapahtuu.
Kuljetan 10 frangin sadetakillani -
timantteja ja jalokiviä, joiden arvo on yli puolet Pariisista,
ja lähetän ne Geneveen Tyrannosaurus rexin kallossa.
Se oli yksi kamalimmista hirviöistä maapallolla -
ennen Kolmatta valtakuntaa.
Pysy lähellä. Oikealla on pylväs.
Varovasti. Tänne.
Saksalaiset ovat nyt lähellä. Tässä. Tähän näin. Pysähdy.
Anna laukkusi. Istut matkalaukun päällä.
Astu ylös. Tähän.
Sillä lailla.
Minä juoksen. Luota minuun.
- Luotan. - Tästä lähtee. Mennään.
Voin taata yhden asian.
Tätä syntymäpäivää et unohda.
Mitä sitten tapahtui?
Kuorma-auto odotti jalokiviä.
En tiedä, oliko etsimäsi siellä.
Minä tiedän.
Älä valehtele.
Se ei ollut muiden mukana.
Isäsi antoi sen sinulle. Missä se on?
Missä isäni on?
Marie, sinun pitäisi tietää jotain.
Olet sokea isäsi takia.
Liekkimeri on siunattu mutta myös kirottu.
Sen omistajan läheiset saavat kamalia vaivoja.
Pimeytesi oli lahja rakkaalta isältäsi.
PERUSTUU ANTHONY DOERRIN ROMAANIIN
KAIKKI SE VALO JOTA EMME NÄE
Korpraali Pfennig.
Taas kerran pommitus on tarkkaan ohjattua ja kohdistettua.
Tulin katsomaan, oletko kuullut lähetyksiä,
joissa ohjataan pommeja,
mutta sen sijaan näytätkin olevan -
kodinhoitotehtävissä!
Olen utelias. Missä Schmidt on?
Sähköt katkesivat. Sulake paloi. Hän meni etsimään uutta.
Olen huolissani, että hän joutui räjähdykseen.
Niin huolissasi, että päätit pestä lattian.
Jos sulake paloi, miksi valot ovat päällä?
Ja miksi radio toimii?
Löysin varasulakkeen kellarista.
Siellä oli yhä verta. Sain sitä saappaisiini.
Päätin siivota jäljet.
Kappas.
Joku lähettää ohjelmaa.
Kuunnellaan, mitä hän sanoo.
"Aivan kuin ennen vanhaan -
toimistossani Pariisin kasvitieteellisessä puutarhassa,
mutta -
haluaisin tietää, miksi toivotat onnellista uutta vuotta."
Tyttö.
Tyttö lähettää ohjelmaa.
Koodi ohjaa pommeja.
Mutta taisit jo tietää sen, Pfennig.
Ja kun Schmidt sai tietää, tapoit hänet.
Miksi?
Ase.
- Olet vakoilija. - En ole.
Selitä sitten!
Tein sen suojellakseni muistoa.
Toivon paikkaa.
Ainoaa, jota Reich ei voinut tuhota.
Voisin teloittaa sinut tässä ja nyt.
Mutta -
olet ainoa radisti jäljellä Saint-Malossa.
Siispä me kaksi -
paikannamme ohjelman lähettäjän.
Sitten laitan aseen käteesi, ja tapat sen tytön itse.
Ymmärrätkö?
Kyllä, ymmärrän.
Lähetys loppui.
Meillä on koko päivä aikaa.
Pommikoneet lähtivät.
Kun tyttö jatkaa, löydämme hänet.
Laitoin Schmidtin seuraasi, koska epäilin sinua alusta asti.
Soitin eilen illalla harjoittelupaikkasi komentajalle.
Hän sanoi, että sinut valittiin tähän työhön, koska olet nero.
Yksi Saksan parhaista pojista.
Kerää välineesi.
Vauhtia.
Miten tähän päädyttiin?
VIKTORIASTRASSEN ORPOKOTI ESSEN, SAKSA - 14.6.1940
Jatkakaa töitänne, lapset.
Radiopoliisi kai tulee -
pidättämään sinut laittomien lähetysten kuuntelusta.
Et tiedä, mistä puhut.
Heil Hitler.
Lapset.
Heil Hitler!
Miksi tulitte, komentaja?
Moniko lapsi on kuunnellut radiota tänään?
Valtakunnallista lähetystä kuuntelemalla -
olisitte kuulleet upeita uutisia.
Saksan joukot saapuivat Pariisiin.
Ranska luopui kaupungista taistelutta.
Ranska on turmeltunut valtio.
Se on pian täysin vallassamme.
Se tuli sytykkeiden mukana.
Niin.
Kuunteliko kukaan lapsista tänään mitään muuta -
kuin valtakunnallista lähetystä?
Sinä. Olit viittaamassa.
Hän aikoi selittää, että Brandenburgin antennin jälkeen -
vain valtakunnallinen lähetys kuuluu.
Heil Hitler.
Niin, teorian mukaan,
mutta fiksut löytävät aina keinot.
He pystyvät kuuntelemaan ulkomaisia lähetyksiä.
Fiksut, kuten sinä, poika.
- Olethan Werner Pfennig? - Kyllä olen.
Kyllä. Niin olet.
Tosiasiassa olen täällä sinun vuoksesi.
Koska olen kuullut huhuja sinusta.
Olet kuulemma nero.
Olet puoliksi poika ja puoliksi radiolähetin.
Päässäsi olevilla johdoilla voi kuunnella lähetystä New Yorkista asti.
En ole kuunnellut ulkomaisia lähetyksiä viikkoihin.
Heil Hitler.
- Ei kuukausiin. - Hys.
En tullut ulkomaisten lähetysten takia.
En.
Minä -
olen täällä, koska ystäväni radio on hajonnut -
ja haluan sinun tulevan korjaamaan sen.
Ja yhdessä hetkessä elämä muuttuu.
Lähdetäänkö?
Essenin kaunein talo.
Takavarikoitu juutalaiselta, joka jätti kyntensä porttiin,
koska ei halunnut lähteä.
Itsensä Führerin lahja minulle.
Rakas, sammuta musiikki ja näytä hajonnut laite pojalle.
Haluan radioni takaisin.
Pfennig, korjaa se.
Tarvitsen siihen työkaluja.
Ennen kuin haimme sinut, kävimme koulussa,
avasimme kaappisi -
ja löysimme työkalut, joilla teet laittomia radioita.
Yksi radio oli viritetty lyhytaaltotaajuudelle 1310.
Se on kielletty asema jossakin päin Ranskaa.
Olet kuunnellut vanhaa professoria,
joka lähettää lapsille ohjelmaa tieteestä, valosta, mielikuvituksesta ja muusta.
Kyllä.
Hän puhuu vain totuudesta ja kauniista asioista.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Niin, totuus ja kauniit asiat ovat kiellettyjä, Werner Pfennig.
Korvasi ovat kuulleet kiellettyjä sanoja, joten mielesi on kielletty.
Kuule,
me tiedämme, mitä olet tehnyt.
Tiedät, että siitä saa kuolemanrangaistuksen.
Ehdotan siis seuraavaa.
Korjaat vaimoni radion -
tai kuolet.
Ryhdy toimeen.
Liitos on hajonnut. Se pitää juottaa.
Täällä ei ole kolvia.
Korjaa se tai kuole.
Tänään klo 13 Greenwichin aikaa Saksan joukkoja, tankkeja ja muita...
Radio on korjattu. Heil Hitler.
Oikein hyvä.
Vaihda kanavaa ennen kuin kaikkien mieli myrkyttyy.
Käskystä. Tietenkin.
SAINT-LAZAREN RAUTATIEASEMA PARIISI - 14.6.1940
Oikealle.
Nopeasti. Tulemme tasanteelle. Ylös.
Varovasti. Pidä kiinni minusta. Pysy lähellä.
Viimeinen juna Pariisista on jo lähtenyt!
Haaskaatte aikaanne! Perääntykää!
Perääntykää! Teidän pitää palata ja poistua asemalta.
Poistukaa asemalta!
Viimeinen juna lähti jo!
Teidän pitää poistua asemalta heti.
Pitää kävellä.
- Kävelläkö? - Tule. Niin.
Emme voi muuta. Tule.
Anteeksi. Tule, Marie. Pidä kiinni minusta.
Pidä kiinni.
Kulta, otan laukkusi.
Onpa se raskas.
Onko tämä radiosi?
Perillä ei ehkä ole radiota.
Haluan tietää professorin ajatukset tapahtumista.
Olen pahoillani. Emme voi ottaa tätä.
Voitko selittää, miksi koko kaupunki pakenee ilman määränpäätä?
Entä miksi juutalaiset pakenevat nopeinten?
Entä miksi yksi maa haluaa omistaa toisen?
En voi. En voi selittää mitään niistä.
Radiossa sanotaan, että natsit vihaavat kaikkia erilaisia -
ja totuuden puhujia.
- Marie... - Kuuntele minua. Kuuntele.
Olen erilainen. Tiedän sen.
Olet yrittänyt suojella minua, mutta olen erilainen.
Sinä puhut totta.
Kyllä. Ja pysyn hiljaa, jotta olet turvassa.
Sinussa on erilaista vain se,
että kannat raskasta taakkaa kuullaksesi totuuden,
mikä on yksi monista poikkeuksellisista asioista sinussa.
Elämässä ei saa piilottaa sitä, kuka on.
Mutta sodassa näkymättömyys voi pitää hengissä.
Kannan laukkusi.
Professori puhuu vain nuorille.
Meidän pitää ymmärtää tämän maailman hulluus.
- Kannan oman taakkani. - Ei.
Et saa kantaa taakkaasi yksin.
Tule.
Olen tässä. Tässä olen.
Valitsin tämän hotellin, koska täällä on erinomainen palvelu.
Isä, kuulen eläviä kanoja.
Tosiaan, vain tuoreinta ruokaa.
Tarjoilijat, tarjoilijattaret, hovimestarit -
ja piiat ovat niin hienovaraisia, ettei heitä edes huomaa.
Tunnen viileän tuulenvireen.
Olemmeko siis terassilla?
Kyllä, ja näkymä unikkopelloille on upea.
Kunhan ei ole mitään niin porvarillista kuin pöytä ja tuolit.
Ei, teema on japanilainen. Syömme kaikki polvillamme,
ja Michelin-tähden kokki on kuuluisa salamivoileivistään.
- Tässä. - Kiitos.
Voisitko pyytää hovimestarilta saalin?
- Joo. - On hieman kylmä.
Kiitti. Ja -
ehkä kerrot kokille,
että puolikas kuuluisaa voileipää riittää.
- Miksi? Eikö ole nälkä? - Ei.
Meidän pitäisi säästää ruokaa.
Koska et tiedä, minne menemme,
emme tiedä, kauanko matka kestää.
Tiedän, minne menemme.
Päätin, että menemme Saint-Maloon.
Merenrantaanko?
Kyllä, merenrantaan. Syö.
Kenet tunnet Saint-Malossa?
Meillä on sukua siellä.
Miten pääsemme sinne?
Sillä -
junat eivät kulje.
Kukaan ei anna kyytiä, koska kiltteys on kuolemaksi -
ja kaikista maailman ihmisistä on tullut pahoja yhtaikaa.
Ei kaikista.
Kello tulee kymmenen.
On professorisi ohjelman aika.
Jos hän tietää, mitä tapahtuu, minäkin haluaisin tietää.
Tänään hän taitaa puhua ajan luonteesta.
Mutta mistä hän puhuukaan, se käsittelee aina kaikkea.
Hyvää iltaa, lapset.
Haluaisin aloittaa illan lähetyksen sanoilla,
jotka ovat ajankohtaisia sijainnistanne riippumatta.
Kreikkalainen näytelmäkirjailija Sofokles kirjoitti ne kauan sitten,
mutta minusta ne todistavat, etteivät asiat oikeastaan muutu,
kului aikaa kuinka paljon tahansa.
Hän kirjoitti näin:
"Tyranni on ylpeyden lapsi,
joka juo holtittomuuden ja turhamaisuuden ällöttävästä maljasta,
kunnes hän syöksyy -
pää edellä korkealta harjanteeltaan toivon pölyyn."
Tiedän, että ajat ovat nyt synkät,
mutta luottakaa aina siihen, että valo voittaa.
Valosta puheen ollen haluaisin puhua teille...
Werner!
Gestapo vei sinut, ja kuuntelet silti.
Tunnin päivässä haluan kuunnella kiltteyttä ja järkeä.
- Sattui! - Pitäisi leikata ne.
Se sattui.
Ei niin paljon kuin luoti päähän tai köysi kaulassa.
Minulla on vain sinut.
Olet koko perheeni. En voi menettää sinua.
- Olen pahoillani korvistasi. - Olet tosi vahva.
Erittäin vahva.
Löysin suklaata.
- No, mitä professori... - Werner!
Sotilaat ovat täällä.
He haluavat puhua kanssasi.
Werner, sinua ei viedä pois.
Sinut on valittu, koska olet fiksu.
He sanovat, että olet liian pieni.
Että tulit tyhjästä.
Ettet saisi unelmoida suuria.
Mutta uskon sinuun. Tiedän, että teet jotain suurta.
Kiitos.
Et muutu, Werner Pfennig.
Vaikka olet usein ärsyttävä,
- et saa muuttua... - Satutat minua taas.
Älä vaikutu heistä.
Älä anna heidän taivutella sinua.
Pidä sielusi ennallaan. Onko selvä?
Kuten yksi hupsuista radioasemistasi.
Pidä taajuus samana.
Minä lupaan.
Niin.
Minä lupaan.
Jutta.
- Minä lupaan. - Jutta.
Onnittelut.
Radion korjaaminen oli pikku kokeeni. Läpäisit sen loistavasti.
Minne viette minut?
Paikkaan, jossa pojasta tehdään mies -
ja miehestä sotilas.
Heil Hitler.
No niin, nyt mennään, Marie. Sillä lailla.
Käännä oikealle, Marie. Juuri niin.
No niin, nosta nyt kytkintä.
- Mikä kytkin on? - Kytkin!
Nosta vasen jalkasi. Sillä lailla.
Hyvä! Hienoa! Siirry sivuun! Siirry.
Varastammeko nyt autoja?
Tämä ei ole auto vaan Citroën.
Emme varasta sitä vaan vapautamme sen Ranskan puolesta.
KANSALLINEN POLIITTINEN KOULUTUSINSTITUUTTI
Katso. Talot, joihin tuon sinut, ovat kerta kerralta isompia.
Kansallinen poliittinen koulutusinstituutti.
Saksan paras koulu,
joka rakennettiin nerokkaimmille ja vahvimmille.
Vain yli-inhimilliset selviävät täällä.
Luetko Friedrich Nietzscheä?
En lue.
Kuuntelen vain.
"Se, mikä ei tapa, vahvistaa."
Heil Hitler.
Kuka olette?
Everstiluutnantti Siedler.
Minulla on tässä ehdokas Essenistä.
Käskettiin tulla tänne ensin.
Mikä hän on?
Hän on velho.
Tämä on Werner Pfennig.
Hän on erityisen taitava radioiden kanssa.
Selvä, mutta -
kysymykseni ei koskenut taitoja.
Kysyin hyvin tarkkaan, mikä hän on.
Hän on poika.
Kun joku kysyy, mikä olet,
hän kysyy, mitä rotua olet.
Rotu määrittelee ihmisen.
Kertokaa siis, mikä hän on.
Hän on Saksan arjalainen.
Mutta jättämänne hakemuksen mukaan -
Werner Pfennig löydettiin orpokodista.
Hän on siis orpo.
Kuka isäsi oli, Werner Pfennig?
En tiedä, kuka isäni oli.
Sir.
Äitisi?
Kuollut, sir.
Kuollut mikä?
Kuollut, sir. Heil Hitler.
Tarkoitan, oliko äitisi Saksan arjalainen.
Kyllä, sir.
Mutta isäsi, joka tuli ja meni, on voinut olla mitä hyvänsä.
Riisu vaatteesi.
Jos pojan sukujuuret eivät selviä hänen papereidensa perusteella,
ennen kuin hän voi astua sisään tämän laitoksen pyhäkköön,
hänet pitää tutkia tarkoin,
jotta voimme varmistaa hänen rotuperimänsä.
Käskin riisua ne helvetin vaatteet!
Mittaan hänen kehonsa joka osan.
Huulten paksuuden, nenän kulman,
luuston tiheyden, silmien- ja ihonvärin,
ohimon leveyden ja pään ympärysmitan.
Ja vain, jos tutkimukseni jälkeen -
ei ole epäilystäkään, onko hänessä juutalaisverta...
Riisu kaikki.
...hänet hyväksytään.
Herr Siedler, kiitos, kun ajattelitte meitä.
Palatkaa nyt Esseniin.
Werner Pfennig on nyt meidän käsissämme.
Heil Hitler.
Hyviä uutisia, Werner Pfennig!
Et ole juutalainen,
joten sinun sallitaan elää -
ja saat liittyä tähän laitokseen.
Mutta tiedä tämä.
Se poika, joka olet nyt, kuolee pian,
ja tilalle tulee jotain yli-inhimillistä.
Huomio!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Uusi poika testiin.
Tämä on kenttäunivormusi.
Tämä on voimistelu-univormusi.
Henkseleiden tulee olla selästä ristissä -
ja hihojen käärityt.
Kannat veistä ja tuppea vyön oikealla puolella.
Ei kirjoja, savukkeita eikä henkilökohtaisia tavaroita.
Tämä on kaappisi.
Kaapissasi on vain univormuja, saappaat, veitsi ja kiilloketta.
Hiljaisuus valojen sammuttua. Kirjeet kotiin keskiviikkoisin.
Poistamme heikkoutesi, pelkuruutesi ja epäröintisi.
Sinusta tulee vesiputous, luotisarja.
Jätät mukavuudet ja elät vain velvollisuudesta.
Syöt maata ja hengität valtiota.
Ymmärrätkö?
Kyllä, sir. Ymmärrän.
Hyvä.
Perinteinen tervetulotoivotus.
Pakene.
Rakas siskoni Jutta,
tämä on hyvin kiintoisa paikka.
On paljon metsää ja avointa maastoa, ja ilma on hyvin puhdasta.
Muut pojat vaikuttavat mukavilta, vaikka ovatkin minua isompia.
En ole vieläkään edes tarttunut radioon,
mutta sen aika tulee.
Sano Frau Elenalle, ettei huolehdi minusta,
koska voin hyvin -
ja nautin raittiista ilmasta.
Toivottavasti voitte hyvin.
Rakastan ja kaipaan teitä kovin.
Parhain terveisin ja Heil Hitler,
Werner.
Se riittää! Riittää!
Olet varmaankin uusi radiopoika.
Nouse ylös, poika.
Kohdelkaa tätä hellästi.
Reichilla on suuria toiveita hänen suhteensa.
Tule.
Joko kuolet kuin leijona -
tai kaadut kuin lasi maitoa.
Nouse ylös. Tule nyt.
SAINT-MALO - NELJÄ VUOTTA MYÖHEMMIN
Muista, Pfennig,
että jos aiot epäonnistua tahallasi,
muidenkin elämä on pelissä.
Ymmärtääkseni sinulla on sisko,
Jutta.
Jos et löydä lyhytaalto 1310: n sijaintia,
siskosikin kuolee.
Ja hyvin pahalla tavalla.
Isä, tänään olen muistellut matkaamme...
Aja!
...Saint-Maloon -
ja varastettua autoa.
Miten nukuimme ladoissa ja pusikoissa ja varastimme munia matkalla.
Muistan, miten saavuimme kaupunkiin juuri, kun bensa loppui...
Lähetin on puolen kilometrin päässä.
Käänny oikealle tästä.
Ja muistan, että minua hermostutti kovin, kun saavuimme tänne,
kun en tiennyt kohtaloamme enkä sitä, kenet tapaisimme.
Mutta kohtasimme vain rakkautta ja iloa.
Se kaikki vaikuttaa kovin kaukaiselta nyt.
Isä,
rukoilen, että tämän radion signaali saavuttaa sinut, missä oletkin,
koska en ikinä luovu toivosta.
En ikinä.
Kaikkea hyvää.
Ulos autosta.
On aika tavata ystäväsi.
Kuka oletkaan, anna minulle anteeksi.
Tekstitys: Jari Vikström