Musíme prozkoumat prehistorii Velikonočního ostrova.
Neměli bychom jen přijímat názory.
Obyvatelka Rapa Nui a archeoložka doktorka Sonia Haoa Cardinaliová
téměř pět dekád obnovuje ztracenou historii ostrova.
Ovšem ne studiem Moai a starobylých sídel,
ale důkladným vyšetřováním jeho rostlin.
Sonio, chápu to tak, že se zajímáte o botaniku,
ale jste i archeoložka.
Ano. Nejdůležitější pro mě je
snažit se pochopit lidi.
- Jo. - Jak se sem lidé dostali.
A jak se tomuto ostrovu přizpůsobili,
protože my lidé
bez rostlin nezmůžeme vůbec nic.
V kráteru jedné z vyhaslých sopek na Rapa Nui
hledá dr. Cardinaliová s kolegy důkazy o existenci nepůvodních rostlin a plodin,
kterou sem musel dostat člověk.
Co o době osídlení ostrova lidmi rostliny vypovídají?
Studovali jsme různé potraviny a zjistili jsme přítomnost…
Ano.
Banánů.
Banán se na ostrově vyskytoval už před 3 000 lety.
Takže banány jsou na Rapa Nui nejméně 3 000 let?
Ano.
A samy se sem nedostaly.
Nezavlekli je sem ptáci.
Nevyvrhlo je tu moře.
Banánovníky tu musel vysázet člověk.
A proto vám říkám,
že člověk Rapa Nui osídlil v různých dobách.
Jo.
Pro všechny je to velké překvapení. Trochu to změnilo historii.
Vlastně docela hodně.
Půda nelže.
Ne, půda říká pravdu.
Nemysleli jsme si že je banán tak důležitý.
Odhad dr. Cardinaliové je odvozen z mikroskopických částí banánovníků,
a osídlení ostrova člověkem posunuje o 2 000 let do minulosti.
PŘED 3 215 LETY
Rostliny nám pomohly posunout se na časové ose dál.
- Ano. - A dost možná i o více než 3 000 let.
To nevíme.
Ale právě proto bychom měli bádat dál.
Rozhodně.
Ve světle těchto nových důkazů musíme prehistorii Rapa Nui přehodnotit.
Nálezy dr. Cardinaliové nasvědčují,
že polynéští osadníci na ostrov přišli mnohem dříve.
Ale podle ústní tradice z Rapa Nui je tu ještě jedna možnost.
Možná sem Hotu Matu’a a jeho sedm průzkumníků dorazili
o mnoho tisíc let dřív, než kdokoliv považoval za možné.
Nemůže být v historii tohoto epizoda zapomenutá kapitola?
Jedna z prvních,
kterou napsali přeživší katastrofy, ke které došlo před zhruba 12 000 lety?
STARODÁVNÉ APOKALYPSY AMERIKA
KAPITOLA III
Pokud člověk Rapa Nui osídlil před mnoha tisíci lety,
kde přesně žil?
Kde jsou archeologické nálezy, které bychom tu měli najít?
Na vrcholu poslední doby ledové
byla hladina moře o zhruba 50 metrů níže než dnes.
Rapa Nui by tehdy byl mnohem větší.
Na rozlehlejší ploše mohla žít mnohem větší populace…
což by mohlo vysvětlit, jak byly vytesány obří sochy Moai.
Mohli jejich starověcí stavitelé žít poblíž nyní zatopeného pobřeží
a vyvýšená místa využívat jen pro své monumentální sochy?
Často si neuvědomuje,
o kolik souše jsme kvůli vzestupu hladiny moře na konci doby ledové přišli.
O zhruba 26 000 000 kilometrů čtverečních
v té době vůbec nejlepší půdy.
Když hladina moře náhle stoupla a pobřeží se potopilo pod vodu,
jakékoliv stavby v těchto oblastech byly roztříštěny na kousky a zničeny.
Nikdo neví, co všechno bylo vlastně zničeno.
Víme ale to,
že první zdejší osadníci nebyli zřejmě jen neobyčejní sochaři.
Podle folkloru Rapa Nui sem jeho zakladatel a král Hotu Matu’a
z daleké země Hiva přivezl něco neobyčejného.
Písmo.
Jeho zbytky se dochovaly na dřevěných destičkách rongorongo.
Nejspíš jde o kopie kopií vytvořené někdy v minulosti,
jelikož originály ohlodal zub času.
Dochovalo se jich méně než 30
a jsou uschovány v muzeích po celém světě.
Pro místní i pro domorodého dokumentaristu Lea Pakaratiho
jsou tyto destičky jedinečnou součástí historie.
Je to velký úspěch,
protože obyčejně je písmo spojované s velkou a vysoce organizovanou kulturou.
Ale tady ho nacházíme na malém ostrově.
Rongorongo jsou v naší kultuře velmi zajímavé a důležité.
Jedinečné jsou v celé Polynésii.
To ano. Na jiných ostrovech rongorongo není.
Po nájezdech otrokářů v 19. století
a téměř úplném zničení ústní tradice Velikonočního ostrova
jsme o schopnost číst destičky rongorongo přišli,
které tak zůstávají jednou z největších záhad starověku.
Kvůli velkému počtu různých symbolů se podle lingvistů nejedná o abecední písmo.
Spíše jde o hieroglyfy nebo piktogramy,
podobné písmům ze starověkého Egypta a civilizace z údolí Indu,
které se musely vyvíjet stovky, ne-li přímo tisíce let.
- Systém rongorongo je velmi složitý. - Ano.
Potřebujete mnoho symbolů. Pro mír, vodu, jídlo, společnost a další.
Je to velmi složitý intelektuální proces.
Po staletí, až do příchodu Evropanů,
se psaný jazyk oslavoval písněmi.
Ale spojitost mezi zvuky a symboly je už dávno zapomenutá.
Lidi se neučili číst.
Učili se jen ty písně.
A dlouho se předávaly jen ony.
O čem přesně ty písně jsou?
O zemědělském systému.
Jo.
O pravidlech mořeplavby.
O různých rodových liniích.
- O vlastnících pozemků a tak dále. - Jo.
Pro mě je rongorongo
možná tím nejdůležitějším od Tupana, od našich předků.
Objev plně vyvinutého složitého písma na Velikonočním ostrově
zůstává nevysvětleným paradoxem a záhadou.
Podle mě je třeba zvážit možnost, že toto písmo bylo na Velikonoční ostrov
v dávné prehistorii přivezeno prvními osadníky,
které zmiňuje ústní tradice
a kteří pocházejí z mnohem větší země v Pacifiku zvané Hiva,
kterou zaplavila obrovská povodeň a spláchla obrovská vlna.
Jsem si vědom, že je to jen spekulace,
ale může se jednat o jazyk ztracené civilizace,
po níž pátrám?
Může jít o národ z daleké Hivy…
jehož historii a písmo zachovali mořeplavní Polynésané,
kteří si dnes říkají Rapa Nui?
I sochy Moai
mohou být výsledkem úsilí té samé dřívější civilizace.
Existují důkazy,
že podstavce soch zvané ahu mohly vycházet ze staršího návrhu,
který vytvořil někdo jiný.
Například tento.
Tohle je Ahu Vinapu.
Jedinečný je ve dvou ohledech.
Zaprvé, úplně celý je z tvrdého bazaltu,
ne z měkkého sopečného tufu jako většina.
Zadruhé, a jen těžko to přehlédnete,
způsob spojení jeho megalitických bloků je na mnohem vyšší úrovni než kdekoliv jinde.
Jejich původní stavitelé je vytesali tak přesně,
že ve škvírách dvou bloků nenajdete žádný organický materiál,
a tak se jejich původ nedá datovat.
Vůbec sem nezapadají,
až by si člověk mohl říct, že je zbudovala jiná kultura.
Tuto odlišnou kulturu považuji za ztracenou civilizaci z doby ledové,
po které pátrám, ještě z jednoho důvodu.
Původní jméno celého ostrova je Te Pito o Te Henua,
což znamená „pupek světa“.
Označení „pupek“ pro starověké posvátné místo
se opakovaně objevuje v mnoha starověkých kulturách a jazycích po celém světě.
Göbekli Tepe doslova znamená „kopec pupku“.
Řecké Delfy byly pupkem světa.
Angkor v Kambodži byl dalším.
KAMBODŽA
Mohla jediná pravěká mořeplavná civilizace
tímto pupečním názvem pojmenovávat svá nejposvátnější místa
včetně Rapa Nui?
Pokud ano, jak se sem mohli dostat?
Je tu jedna zajímavá možnost.
Rapa Nui se nachází na západním konci podmořského hřebenu.
Během doby ledové,
kdy byla hladina moře o 50 metrů níž
a oceánské dno možná výš vlivem jevu známého jako izostáze,
mohly vrcholky některých hor vykukovat nad hladinou
a vytvářet řetězec ostrůvků,
které Rapa Nui spojovaly s dnešním Peru.
HŘEBEN SALA A GÓMEZ
A přesně tady jsme našli něco pozoruhodného,
vytesaného do úbočí kopce u oceánu.
Obří geoglyf,
dnes známý jako Svícen z And.
Po odhrabání písku se objevil holý kámen
ve tvaru obrovského trojzubce.
Když se blížíte k pobřeží Peru,
působí skoro jako maják nebo značka,
která sem vábí lid a dává najevo: „Pojďte sem, je tu něco důležitého.“
Stáří geoglyfu se spolehlivě datovat nedá,
ale poblíž nalezená keramika se připisuje
místní civilizaci Paracas z období 2 000 let před Kristem,
která ho rozhodně uznávala a respektovala.
Ale prý za ním stojí legenda o starověkém bohu Virakočovi,
který byl v této části světa uctíván za vytvoření mnohých záhadných staveb.
Od obrazců na planině Nazca
po enigmatický megalitický komplex Tiwanaku v Bolívii vysoko v Andách,
kde jeho příběh začíná.
Podle inckého folkloru
byla tato oblast stižena velkou katastrofou,
skutečnou starověkou apokalypsu.
Když pominula, z jezera Titicaca vyšel cizinec.
Pojmenovali ho Virakoča,
mořská pěna.
Se svými stoupenci místní zasvětil do tajů hospodaření…
naučil je pokročile opracovávat kámen
a sledovat nebesa.
Dary civilizace v podstatě předává
demoralizovaným a zdrceným přeživším přírodní katastrofy.
Tyto příběhy
odpovídají příběhům z celého světa
o bytostech, entitách, božstvech a lidech,
kteří přežili globální katastrofu a pokusili se obnovit civilizaci.
V Egyptě učil Osiris svůj lid obdělávat půdu,
sklízet úrodu a psát zákony.
V Aztécké říši v Mexiku
přinesl dary civilizace lidem vousatý poutník Quetzalcoatl.
A na Rapa Nui dotváří tuto paralelu právě král Hotu Matu’a a jeho družina,
která po moři putuje ze vzdálené země, aby obnovila svou civilizaci.
Protože se stejné pověsti objevují po celém světě, musíme je brát vážně.
V předávání vědomostí na další generace hraje vyprávění důležitou roli i dnes.
Máte vzhledem ke společnému základu těchto příběhů pocit, že se jedná o ozvěnu
vědomostí z minulosti?
Ano, podle mě ano.
A kde se vzaly?
Šířit je mohlo jen velmi málo přeživších,
ale předávaly se ve formě mýtů a ústní tradice.
Mýty o lidstvu jsou paměťovou bankou našeho druhu z dob,
kdy neexistovalo písmo.
A víme, že ústní tradice hrála v předávání historie velkou roli.
- Rozhodně. - Která zmiňuje jisté historické události.
Jo, přesně.
Právě díky opakování stejné myšlenky u kultur,
které neměly nic společného, si myslím,
že jde o bájný příběh sdílený mnohem starší kulturou.
Proto si myslím, že bychom mýty měly brát vážněji.
Jo, to si myslím taky.
Ti velcí učitelé z našich mýtů, jako Virakoča,
mohli být jedni z mála přeživších dávno ztracené civilizace.
A o Virakočově odkazu možná svědčí i další důkazy.
Téměř 500 kilometrů východně od Svícne…
se na náhorní plošině poblíž města Cuzco…
v nadmořské výšce 3 350 metrů nad mořem…
nachází Sacsayhuamán.
Jde o jedno z nejpozoruhodnější a nejzáhadnějších starověkých nalezišť.
Toto rozlehlé náhorní naleziště je plné archeologických zázraků
vytesaných z kamene.
A na vrcholu tohoto kopce se nachází ta největší záhada.
Tři řady ohromujících kamenných hradeb…
které cikcak obkružují vrchol kopce.
Jezdím sem už přes 30 let,
a udivuje mě neustále.
Ale mé pátrání po ztracené civilizaci se teď zaměřilo na Ameriku,
a toto megalitické tajemství prozkoumám znovu.
Vždy si připadám jako mravenec,
když stojím vedle těchto obřích megalitů.
Těchto obřích polygonálních a dokonale opracovaných bloků
jsou tu naskládané tisíce.
Žádné dva bloky nejsou stejné.
A přesto do sebe zapadají tak neuvěřitelně přesně.
Skoro to vypadá, jako by byly roztaveny.
I s použitím dnešní technologie,
kde byste začali?
Jak to udělali?
K pochopení Sacsayhuamánu potřebujeme vědět víc o jeho historii,
která se prolíná s městem pod ním.
Dnes je Cusco živou metropolí, ve které žije 500 000 lidí.
Tuto oblíbenou destinaci ročně navštíví miliony turistů.
Ale pro mé pátrání znamená ještě mnohem víc.
Cusco bylo hlavním městem kdysi mocné Incké říše,
opravdu pozoruhodné a vskutku ohromující civilizace.
Civilizace, která vzkvétala ve vysokých Andách
a která je proslulá neuvěřitelnými kamennými stavbami typu Machu Picchu.
Ale stejně jako u Moai na Rapa Nui je jejich příběh zahalen katastrofou.
V roce 1352
tu španělští conquistadoři způsobili zkázu Incké říše.
Potlačováním domorodých kultur
během a po španělském dobývání
máme o Incích jen útržkovité znalosti a v jejich historii zůstává prázdno.
Proč? Protože dějiny samozřejmě píší vítězové.
O kulturu, kterou conquistadoři ničili, se totiž zajímala jen hrstka z nich.
Inkové byli velkolepá civilizace.
Dosáhli neuvěřitelných úspěchů, ale ty neměly dlouhého trvání.
Ač bohatá a mocná,
Incká říše neexistovala ani století,
když do ní vtrhli conquistadoři.
PŘED 467 LETY
To Španělé samozřejmě nevěděli
a předpokládali, že všechno, co viděli, včetně neuvěřitelných megalitických zdí,
bylo dílem Inků, které právě potkali.
Je těžké si představit, jak je Inkové vybudovali s nástroji,
které měli k dispozici, což byly převážně jiné kameny
k opracovávání těchto megalitů.
Nedává mi to smysl.
Inkové neměli písmo.
Ale podle španělských záznamů
byl Sacsayhuamán výtvor Pachacutiho Incy Yupanquiho,
za jehož vlády před 500 lety Incká říše vznikla.
O tomto nalezišti se chci dozvědět víc od odborníka Amadea Valera Farfána.
Ve kterém století a zhruba roce
podle vás tato majestátní stavba vznikla?
Stavba byla zahájena zhruba v roce 1440.
A skončila po 90 letech.
Jistě.
Těsně před příchodem conquistadorů.
Pachacuti své dělníky instruoval k výstavbě hradeb z místního kamene,
který byl relativně měkký.
Dnes je sice 3 350 metrů nad mořem,
ale kdysi bylo dnem prapůvodního oceánu.
Kdysi dávno byla tato část Jižní Ameriky součástí oceánu.
V různých částech tohoto údolí můžeme najít vápencové podloží.
- Vápenec. Sedimentární hornina. - Ano.
A právě proto je tento kámen
mnohem měkčí než jiné druhy kamene.
Dle archeologů byly tyto vápencové bloky vysekány v lomech 15 kilometrů odsud.
Vím, že je vápenec měkký a že se relativně dobře opracovává,
ale tady jsou k vidění gigantické bloky vápence.
Který je nejtěžší?
Ten nejtěžší váží přes 100 tun.
Dobrý Bože.
Nemůžu pochopit, jak tyto obří bloky přemisťovali.
Nedokážu pochopit, jak to dokázali.
Podle mého názoru tkví to tajemství v množství.
Pedro Cieza de León byl španělský voják a kronikář
a podle jeho záznamů tu denně pracovalo přes 20 000 lidí.
To je obrovská organizační výzva.
Ovládat pracovní sílu o velikosti 20 000 mužů je velmi náročný úkol.
Ke stavbě newyorské Empire State Building
bylo ve 20. století třeba asi 3 400 lidí.
I s šestinásobkem dělníků muselo být přesouvání těchto bloků
s mnohem méně pokročilou technologií obrovskou výzvou,
která mohla rychle skončit fiaskem.
Jedinou zmínku o tom, jak se Inkové pokouší megality přesouvat,
zaznamenal španělský kronikář několik desetiletí po conquestu.
Podle informací od místních informátorů
skončil tento pokus katastrofou.
Píše o velkém balvanu,
který přes horu vleklo více než 20 000 mužů,
než jim vyklouzl z rukou, zřítil se do propasti…
a rozdrtil přes 3 000 mužů.
Pokud měli Inkové takové potíže s jedním megalitem,
jak jich sem mohli dostat tisíce?
Podle španělských záznamů
využívali Inkové kombinaci lan, válců a páky.
S obrovským úsilím a péčí byste k sobě zvládli dát dva nebo tři bloky.
Ale pokud jich jsou stovky
a všechny mají sedět dokonale,
vzpírá se to veškeré logice.
Co když ten incký císař pouze dohlížel na výstavbu pevnosti
na již zbudovaných megalitických hradbách?
Je těžké si představit, jaká podívaná to musela být,
než sem Španělé vtrhli.
Díky nejnovějším vědeckým datům a záznamům prvních conquistadorů
dnes docela dobře tušíme,
jak asi Sacsayhuamán vypadal na vrcholu Incké říše.
Hlavní budova podle Španělů sloužila jako kasárna pro vojáky
a pojala jich tisíce.
Dále popisovali třípatrovou kruhovou věž tyčící se do výšky 15 metrů nad zemí,
kterou obklopovaly obdélníkové budovy a nádvoří
se systémy rozvádějící pitnou vodu a sklady obilí.
Nájezdníci se domnívali, že Sacsayhuamán vznikl jako pevnost,
protože po pádu Cusca
se Inkové k poslednímu vzdoru postavili právě za těmito hradbami…
za tím jediným, co se dochovalo.
Ale byly postaveny proto?
Jak se na původ Sacsayhuamánu dívají archeologové a k čemu sloužil?
Mnoho lidí si myslí, že to byla vojenská stavba.
Protože to tvrdili Španělé a conquistadoři,
ale není to tak.
Bylo to posvátné místo. Chrám.
Kde vykonávali své obřady a rituály.
Ten názor, který se často objevuje v knihách o historii,
že byl Sacsayhuamán postaven jako vojenská pevnost, je mylný.
Je velmi mylný.
Zbytky komplexu na vrcholu hory,
který byl postaven ze stejných obdélníkových bloků,
naznačují, že nebyl postaven ve stejné době jako megalitické hradby.
Dalo by se říct,
že Inkové navázali na dřívější stavby,
jejichž původ se vysvětluje složitě.
Ano.
Také naznačují že byly postaveny pomocí jiné
a dosud neznámé techniky opracovávání kamene.
Dalo by se to považovat za ztracenou technologii.
Stojíme před tajemstvím a záhadou, které nedokážeme vysvětlit.
Mohly být masivní cikcak hradby Sacsayhuamánu vytesány
někým jiným než Inky?
Co když stavba, kterou připisujeme Inkům,
vznikla s použitím daleko starších znalostí?
Mohou být tyto kameny odkazem?
Odkazem starší civilizace,
která je archeologům dosud neznámá?
Žádné menší verze těchto dokonale pasujících megalitických hradeb
se nikde jinde v Peru nenašly.
Ale něco podobného jsme viděli na Rapa Nui.
V podstavci Ahu Vinapu,
který byl postaven dávno před Sacsayhuamánem
a více než 3 000 kilometrů daleko.
Jednotlivé bloky jsou z bazaltu.
Dokonale na sebe pasují.
A mají polygonální tvar, stejně jako bloky v Sacsayhuamánu.
Podobná technika je k vidění ve starověkých hradbách v Turecku
a v Egyptě.
RACHEFŮV CHRÁM
Jeden menší blok je vměstnán mezi několik větších bloků
a něco úplně stejného můžete vidět i v hradbách v Cuscu.
Podle některých stavitelé dokázali efektivně využít zbytkový materiál.
Ale podívejte se na tu přesnost.
Osobně mám pocit,
že se jedná o dávnou techniku, která nebyla známá pouze v Peru.
Co když Inkové některé tyto stavby postavili
na mnohem starších základech?
Jejichž stáří lze datovat až k samému počátku americké civilizace?
Tato možnost mě zavedla do města, nad nímž se Sacsayhuamán ční,
jehož jméno nám možná zásadně napoví.
V původní kečuánštině Inků
znamená Cusco „pupek světa“.
TURECKO
Stejně jako v případě všech dalších pupků světa včetně Rapa Nui.
To, že po celém světě nalézáme tyto pupky světa,
bychom neměli považovat za náhodu.
Mohou být pozoruhodně tvarované hradby, které vidíme ve všech pupcích světa,
pozůstatkem další mnohem starší a vyspělejší civilizace, kterou hledám?
Kamkoliv se tu podíváte,
všude tu uvidíte nádherné a složitě tvarované kamenné zdi.
Některé obsahují i megality.
Záhadou je, že v každé zdi lze najít několik architektonických stylů.
Některé jsou zdařilé, jiné poměrně neotesané.
Tato záhada mě dovedla na Calle Loreto v Cuscu
a k archeologovi Jesusovi Gamarraovi,
přímému potomkovi Inků,
který jedinečné kamenné stavby starověkého Peru studuje desítky let.
ARCHEOLOG
Povězte mi o své práci v Cuscu a Posvátném údolí.
Mou vášní je starobylý původ lidstva.
A ten se odráží v kameni,
což je nejstarší svědek v dějinách historie.
Jak jsme viděli v Sacsayhuamánu,
mezi bloky v pouliční zdi nenajdete mezeru
a stěny kamenů na sebe dokonale navazují.
Vrtá mi to hlavou.
Jde mi z toho hlava kolem a nemůžu přijít na to,
jak někdo mohl postavit zdi
z takto obrovských kamenů, které zapadají tak dokonale.
Archeologové tvrdí, že je postavili Inkové
a že k opracování bloků použili prosté kamenné nástroje.
Postavit takový zázrak
pomocí dláta a stavebních nástrojů není možné.
Ani vše vypočítat tak přesně,
aby byl výsledek takto dokonalý.
Tato dokonalá přesnost je nejzřejmější
u geometrického úkazu známého jako 12hranný kámen,
jehož dokonalý tvar dokonale zapadá do 11 dalších bloků.
Ale na těchto takzvaných inckých zdech je zneklidňující ještě něco.
Vidím tu spoustu architektonických stylů.
Fantastickou kamenickou práci,
a pak je tu poměrně odfláknutý kus zdi.
Pomozte mi to pochopit.
Tato architektura neodpovídá Inkům.
Inkové tuto polygonální a polštářovou techniku nepoužívali.
Používali jiný styl,
který se vyznačuje pravými úhly.
Bloky v horní části zdi jasně nesou znaky odpovídající základním nástrojům Inků.
Její stavba není záhadou, na rozdíl od nižší části zdi.
Spodní část zdi podle vás nepostavili Inkové?
Ne.
Jesus se domnívá, že Inkové pouze dokončili starověké hradby,
které už tu stály, když sem přišli.
Historie města Cusco se nevztahuje jen na Inky,
sahá mnohem dále do minulosti.
Jesus Gamarra je přesvědčený, že tu nevidíme jeden,
ale nejméně tři rozdílné architektonické styly
a díla nejméně tří kultur.
Nejnovější zdi z bloků připisuje Jesus Inkům.
Ale domnívá se, že přesně tvarované kamenné bloky zde i v Sacsayhuamánu
mají své kořeny v mnohem starší technice,
kterou Inkové uctívali, ale nedokázali napodobit.
Některé stavby jsou
pro modernější civilizace nemožné.
Tyto části jsou mnohem starší a dokazují,
že byl použit tvarovatelný kámen.
Jesus Gamarra tomuto stylu říká Hanan Pacha.
A pokud ho chci vidět z první ruky,
navrhl mi navštívit zajímavé naleziště
na úbočí kopce, na němž leží Sacsayhuamán.
Opravdu mystické místo
s tajným vchodem dokonale skrytým před zraky všech.
Které je opět důkazem zvláštní směsice stavebních stylů.
Říká se mu Chrám Měsíce.
CHRÁM MĚSÍCE
Je to zvláštní a složité místo, které obklopuje tajemno.
Nízké kamenné zdi jsou typicky incké.
Ale uvnitř tohoto skalního výběžku se skrývá něco naprosto odlišného.
Dovnitř vejdete úzkým průchodem
a obklopí vás ticho.
Jako byste vstoupili do labyrintu.
Vypadá to na neznámou technologii, které úplně nerozumíme,
vytvořenou z důvodů, které ještě nechápeme.
Překlad titulků: Tomáš Pikl