Felül kell vizsgálunk a Húsvét-sziget őstörténetét.
Nem szabad elfogadnunk, amit mondanak.
Dr. Sonia Haoa Cardinali, Rapa Nui-i lakos és archeológus
majdnem öt évtizedet töltött a sziget elveszett történelmének feltárásával.
Nem a moaikat vagy az ősi településeket tanulmányozta,
hanem a növényzetet vetette alá alapos vizsgálatnak.
Sonia, úgy tudom, téged különösen érdekel a botanika,
de archeológus is vagy.
Igen. Számomra az a legfontosabb,
hogy megértsem az embereket,
megtudjam, hogyan érkeztek ide,
hogy alkalmazkodtak a szigethez,
mert emberként semmire sem megyünk a növények nélkül.
Rapa Nui kialudt vulkánjának kráterében dr. Cardinali és kollégái
a legkorábbi bizonyítékokat keresik a nem őshonos növényekre,
amiket biztosan az emberek hoztak ide.
A növények alapján mikor éltek emberek a szigeten?
A különböző ételek tanulmányozása után, ami végül eredményt hozott, az…
Igen?
…a banán volt.
Háromezer évvel ezelőttről is találtak banánt a szigeten.
Vagyis már 3000 éve van banán Rapa Nuin?
Igen.
És nem magától került ide.
Nem a madarak hozták.
Nem is a tenger.
A banánt egy embernek kellett elültetnie.
És ez az, ami azt sugallja,
hogy Rapa Nuira egy másik korszakban érkeztek az emberek.
Igen.
Ez mindenki számára nagy meglepetés. Egy kicsit változtatott a történelmen.
Ez sokat változtat a történelmen.
A föld nem hazudik.
Nem, a föld igazat mond.
Nem gondoltuk, hogy a banán ilyen fontos.
Dr. Cardinali a növények mikroszkopikus maradványaiból határozta meg a dátumot,
és ezzel úgy 2000 évvel korábbra helyezte az első emberek érkezését Rapa Nuira.
3215 ÉVVEL EZELŐTT
A növények segítenek visszább tolni az idővonalat.
- Igen. - Akár 3000 évesnél is öregebbek lehetnek.
Nem tudjuk. Ezért kell tovább tanulmányoznunk.
Mindenképpen.
Az új bizonyítékok fényében
Rapa Nui őstörténetét újra kell gondolni.
Ezek az eredmények azt sugallják, hogy a polinéz telepesek
jóval ez elfogadott idő előtt érték el ezt a szigetet.
De Rapa Nui legendái szerint van egy másik lehetőség.
Talán Hotu Matu’a és hét felderítője sok ezer évvel korábban érkezett,
mint azt bárki lehetségesnek gondolta.
Nem lehet egy elfeledett epizód a sziget történetében?
Egy korábbi fejezet, amit a világméretű özönvíz túlélői írtak,
és ami úgy 12 000 évvel ezelőtt történt?
EMBEREK AZ EMBERISÉG ELŐTT AZ AMERIKAI KONTINENS
III. FEJEZET
Ha az emberek több ezer éve érkeztek Rapa Nuira,
akkor hol éltek?
Hol vannak a régészeti nyomok, amik várhatóak lennének?
Ne feledjük: a legutolsó jégkorszak csúcsán
a tengerszint több mint 120 méterrel alacsonyabb volt a mainál.
Rapa Nui sokkal nagyobb sziget lehetett.
A nagyobb föld nagyobb népességet tarthatott fenn,
ami megmagyarázhatja,
hogyan valósították meg a hatalmas moai projektet.
Az építőik talán közelebb éltek a ma már víz alatt lévő ősi partokhoz,
és a magasabban lévő területeket csak szoborépítésre használták?
Ritkán tudatosul bennünk, mennyi föld esett áldozatul a tengerszint-emelkedésnek
a jégkorszak végén.
Az érték nagyjából 26 millió négyzetkilométer,
a legjobb területek akkoriban.
Amikor a tengerszint hirtelen emelkedik, és a partok víz alá kerülnek,
mindaz, ami ott volt, darabokra törik és elpusztul.
És senki sem tudja, mit nyelt el a növekvő tenger.
Amit tudunk, hogy a legkorábbi itteni embereknek
nem csak rendkívüli szoborfaragási képességei voltak.
Rapa Nui legendái szerint a nagy király, Hotu Matu’a
magával hozott valamit a távoli földről, Hiváról.
Egy írott nyelvet.
Ez a rongorongo néven ismert fatáblákon maradt fenn,
leginkább az idők során készült másolatok másolataiként,
mivel az eredetik az enyészeté lettek.
Harminc rongorongo sem maradt fenn,
azok pedig a világ különböző múzeumaiban vannak.
Rapa Nui lakói számára,
például az őslakos dokumentumfotós Leo Pakaratinak
ezek a táblák különleges történelmi értékkel bírnak.
Ez hihetetlen eredmény,
mert általában az írást a nagy, jól szervezett kultúrákhoz társítják.
Itt viszont egy apró szigeten van jelen.
A rongorongók igazán érdekesek és nagyon fontosak számunkra.
És Polinéziában talán egyedülállóak.
Igen, azok. Más szigeten nincs rongorongo.
A 19. századi rabszolga-kereskedelemmel
és a Húsvét-sziget hagyományrendszerének teljes elpusztításával
nem maradt, aki olvasná tudná a rongorongo táblákat,
és így ezek az ősi világ egyik nagy rejtélyévé váltak.
A nyelvészek szerint túl sok szimbólum van ahhoz,
hogy a rongorongo írás egy ábécéből álljon.
Valószínűsíthetően hieroglifikus vagy képírásos rendszer,
hasonló az Indus-völgyi civilizációban és az ókori Egyiptomban lévőhöz,
ami bizonyára több száz, ha nem több ezer év alatt fejlődött ki.
A rongorongo rendszere nagyon összetett.
Sok elem kell: béke, víz, étel, társadalom.
Ez egy igencsak intellektuális, komplex folyamat.
Évszázadokon át, az európaiak érkezésig,
az írott nyelvet az énekeken át ünnepelték.
De a kapcsolatot a hangok és a szimbólumok között rég elfeledték.
Az emberek nem tanulnak meg olvasni.
Csak az énekeket sajátítják el.
A dalok hosszú időn át fennmaradtak.
Mikről szólnak ezek a dalok?
A mezőgazdaságról.
Igen.
A hajózás szabályairól.
A különböző nemzetségek tagjairól.
A földtulajdonosokról, ilyesmikről.
Értem.
Számomra a rongorongo
talán a legfontosabb dolog, amit a Tupuna, az őseink adtak.
Egy teljes, komplex írásrendszer jelenléte a Húsvét-szigeten
egy paradoxon és rejtély, amire még nem született magyarázat.
Figyelembe kell venni a lehetőséget,
hogy ez az írás a távoli őskorban került először a Húsvét-szigetre,
azon első telepesek révén, akikre a történetekben emlékeznek,
és akik a Csendes-óceán egy nagyobb földjéről, a Hiváról érkeztek,
amelyet elnyeltek egy hatalmas áradás hullámai.
Elismerem, hogy ez spekuláció a részemről,
de lehetséges, hogy ezt a nyelvet használta
az elveszett civilizáció, amely után kutatok?
A távoli Hiva népe,
akiknek eredettörténetét és írásait megőrizték a polinéz hajósok,
akik ma rapanuinak nevezik magukat?
Úgy vélem, hogy a moaikat szintén ez a korai civilizáció alkothatta.
Bizonyítékok is alátámasztják, hogy az emelvények, amiken a moaik állnak,
régebbi mintázatot követnek, amit valaki más alkotott meg.
Mint ez itt.
Ez az Ahu Vinapu.
Két szempontból is egyedülálló.
Először is, teljes egészében kemény bazaltból készült,
nem a vulkanikus tufából, amiből a többség.
És ami mellett nem lehet elmenni,
hogy a hatalmas elemeit olyan kifinomultan illesztették össze,
amit nem láthatunk a sziget többi ahujánál.
Valóban, az eredeti építők olyan precizitással dolgoztak,
hogy abból a korból semmilyen szerves anyag nem szorult a szoros illesztésekbe,
lehetetlenné téve a kormeghatározást.
Annyira kilóg innen,
hogy akár egy teljesen más kultúra munkájának is hihetnénk.
És van még egy ok, amiért úgy vélem, hogy ez a másik kultúra lehet
a jégkorszak elveszett civilizációja, amely után kutatok.
A teljes sziget eredeti neve Te Pito o Te Henua,
ami azt jelenti, „a föld köldöke”.
Az ősi szent helyek köldökként való azonosítása
újra és újra előkerül
az ősi kultúrákban és nyelvekben a világ minden táján.
Göbekli Tepe szó szerint azt jelenti, „a köldök hegye”.
A görög Delphoi a föld köldöke volt.
A kambodzsai Angkor szintén.
Lehetséges, hogy egyetlen őskori világutazó kultúra
ezzel a köldökhasonlattal nevezte el a legszentebb helyeit,
köztük Rapa Nuit?
Ha igen, akkor hogy találtak ide?
Nos, van egy érdekes lehetőség.
Rapa Nui egy tenger alatti hegység nyugati végén helyezkedik el.
A jégkorszak alatt, amikor a tengerszint 120 méterrel alacsonyabb volt,
a tengerfenék pedig talán magasabban az izosztázia nevű jelenség miatt,
néhány hegy csúcsa áttörhette a felszínt,
apró szigetek láncolatát létrehozva,
a mai Peru partvidékéhez kapcsolva Rapa Nuit…
SALA Y GÓMEZ-HÁTSÁG NAZCA-HÁTSÁG
…És pontosan itt találunk valami figyelemre méltót
egy óceánra néző hegy oldalába vésve.
Egy hatalmas geoglifa, amit ma az Andok gyertyatartójaként ismernek.
A homokot lekaparták, és kövekből egy hatalmas, háromágú szigonyt formáztak.
Peru partjaihoz közelítve már-már jelzőfénynek vagy útjelzőnek tűnik,
szinte hívogatja az embereket:
„Gyere ide! Itt valami fontos van.”
A geoglifa korát nem lehet meghatározni,
bár a közelben talált edények
úgy Kr. e. 200-ból származnak, és a helyi paracas kultúrára jellemzőek,
akik elismerték és tisztelték azt.
De úgy tartják, hogy ez inspirálta az ősi isten, Viracocha legendáját,
akit számos rejtélyes csodatételéért bálványoztak a világnak ezen a részén,
a híres Nazca-vonalaktól
a bolíviai Tiwanaku titokzatos megalitikus építményeiig
magasan az Andokban, ahol a története kezdődik.
Az inka legendák szerint
ezt a területet egykor hatalmas katasztrófa sújtotta,
egy igazi ősi apokalipszis.
Miután ez véget ért, egy idegen emelkedett ki a Titicaca-tó vízéből.
Viracochának nevezték el…
a tenger habjának.
Ő és a követői tanították meg a túlélőknek a gazdálkodás titkait,
megmutatták nekik a fejlett kőfaragást, és hogy hogyan olvassák az égboltot.
Alapjaiban véve a civilizáció ajándékait adta át
a katasztrófa elkeseredett és megtört túlélőinek.
Ezek a történetek egybecsengenek a világ más részein hallottakkal
a lényekről, entitásokról, istenségekről, emberekről,
akik túlélték a kataklizmát, és próbálták újraindítani a civilizációt.
Egyiptomban Ozirisz tanította meg a népének,
hogyan műveljék a földet, arassanak gabonát, hozzanak törvényeket.
Az aztékoknak Mexikóban Quetzalcoatl, a szakállas vándor
vitte el a civilizáció ajándékát.
Rapa Nuin Hotu Matu’a király és kiválasztottjai rezonálnak a témával:
utazók egy távoli, elveszett földről,
akik a tengeren érkezve próbálnak újrakezdeni.
Mivel ez a legenda a világ számos pontján felbukkan, komolyan kell vennünk.
A történetmesélés még ma is hathatós módja
a tudás generációról generációra való továbbadásának.
Szerinted ezekkel az egyetemes mesékkel
annak a régi tudásnak a hullámai érnek el minket?
SZÍNÉSZ
Igen.
És honnan eredhet az?
Olyan kevés túlélő volt, aki továbbadhatta,
de a tudás mégis fennmaradt legendák, hagyományok formájában.
Igen.
Az emberiség mítoszai fajunk emléktárhelyei
egy írásos emlékek nélküli korból.
Igen, tudjuk, hogy a szájhagyomány nagyon erőteljes módja
a történelem átadásának,
valamilyen történelmi eseményeket jelölnek.
Igen, pontosan.
És az alapötletek ismétlődése
a népeknél, melyek nem állhattak volna kapcsolatban,
elgondolkoztat, hogy egy sokkal ősibb kultúra közös örökségét látjuk.
Ezért gondolom, hogy a mítoszokat sokkal komolyabban kell venni.
Igen, egyetértek.
Ezek a nagy tanítók a mítoszainkból, mint Viracocha,
lehetnek a túlélői egy mára elveszett civilizációnak.
És talán több bizonyíték is van Viracocha örökségére.
A geoglifától majdnem 480 kilométerre keletre…
egy fennsíkon Cusco városa mellett…
több mint 3350 méterrel a tengerszint felett…
Ez itt Sacsayhuaman.
A világ egyik legrendkívülibb ősi lelőhelye, és az egyik legrejtélyesebb is.
A hatalmas fennsík tele van kőből készült régészeti csodákkal.
A pereménél pedig a legnagyobb rejtély mind közül…
háromsornyi elképesztő kőfal…
amik a hegy tetején cikáznak át.
Több mint 30 éve járok ide,
és ez még mindig zavarba tud hozni.
Az elveszett civilizáció utáni kutatásomat
az amerikai kontinensen folytatom,
ezért most újravizsgálom ezt az ősi megalitikus rejtélyt.
Mindig miniatűrnek érzem magam
a hatalmas kőépítmények mellett állva.
Több ezer ilyen óriási sokszögű tömb van tökéletesen megformázva és összeillesztve.
Nincs két egyforma méretű vagy alakú elem.
Mégis hihetetlen szintű precizitással illesztették össze őket.
Szinte úgy tűnik, mintha összeolvasztották volna őket.
Még mai technológiát használva is, hogy fognánk hozzá?
Hogy csinálták?
Hogy megértsük Sacsayhuamant, többet kell tudnunk a történelméről,
ami összefonódik a lent elterülő városéval.
Cusco ma egy félmilliós, színes világváros.
Évente több millió látogatót vonz, népszerű turisztikai célpont.
De a kutatásom szempontjából ennél sokkal több.
Cusco az egykor hatalmas Inka Birodalom fővárosa volt,
egy igazán figyelemre méltó, valóban elképesztő civilizációé.
Egy civilizációé, amely az Andok mentén virágzott,
és hihetetlen kőépítményeiről híres. Ilyen a Machu Picchu.
De ahogy a moaik esetén Rapa Nuin,
az igazi történetet itt is tragédia borítja homályba.
1532-ben
a spanyol konkvisztádorok káoszt és pusztulást hoztak az inkákra.
Az őslakos kultúrák elnyomása miatt
a spanyol hódítás során és után,
a tudásunk az inkákról töredékes, egy történelmi fekete lyuknak tekinthető.
Miért? Mert a történelmet természetesen a győztesek írják.
És nagyon kevés konkvisztádor szánt rá időt,
hogy megismerje a megtizedelt népet.
Az inka civilizáció dicsőséges volt.
Hihetetlen eredményeik voltak, de csupán rövid ideig létezett.
Bár gazdag és erős volt,
az Inka Birodalom egy évszázada sem állt még,
amikor megérkeztek a hódítók.
Persze ezt a spanyolok nem tudták,
és feltételezték, hogy amit csak látnak, az elképesztő megalitikus fal is
az épp megismert inkák műve volt.
Nehéz elképzelni, hogy hozták ezt létre
az inkák számára rendelkezésre álló eszközökkel,
amelyek főként szintén kövek voltak, és a hatalmas kőtömböket ütötték velük.
Semmi értelme számomra.
Az inkáknak nem volt írott nyelve.
De a spanyol feljegyzések szerint
Sacsayhuaman Pachacuti Inca Yupanqui ötlete volt,
akinek uralkodásával jött létre az Inka Birodalom több mint 500 éve.
Remélem, többet is megtudok a hely szakértőjétől, Amadeo Valer Farfántól.
Melyik évszázadban, szerinted nagyjából mikor építették
ezeket az elképesztő, fenséges építészeti remekeket?
Az építkezés 1440 körül kezdődött.
És úgy 90 évvel később fejezték be.
Értem.
Pont a konkvisztádorok érkezése előtt.
Pachacuti utasította az építőket,
hogy Sacsayhuamant itteni kövekből építsék…
amik viszonylag puhák.
Bár most 3700 méterrel vannak a tengerszint felett,
egykor egy ősi tenger fenekét alkották.
Régen Dél-Amerikának ez a része az óceánhoz tartozott.
A völgy különböző részein lehet látni a mészkő alapzatot.
Mészkő. Üledékes kőzet.
Igen. És éppen ezért
könnyebb megmunkálni, mint más köveket.
A régészek szerint ezeket a hatalmas mészkő tömböket
egy 14 kilométerre lévő kőbányából hozhatták.
Tudom, hogy a mészkő egy puha anyag, és viszonylag könnyű megmunkálni,
de itt jó néhány gigantikus tömböt is látunk.
- Melyik a legnehezebb? - A legnehezebb több mint 100 tonnás.
Édes istenem!
Számomra a legnagyobb rejtély, hogy hogyan mozgatták őket.
Egyszerűen nem értem, hogy csinálták.
Véleményem szerint a titok a számokban rejlik.
Pedro Cieza de León spanyol katona és krónikás volt,
és szerinte
naponta több mint 20 000 ember dolgozott itt.
Az hatalmas szervezési kihívás.
Megszervezni 20 000 munkást igencsak bonyolult feladat.
A New York-i Empire State Building építésén
úgy 3400 ember dolgozott a 20. században.
Még hatszor ennyi dolgozóval is
ezeknek a köveknek a mozgatása egy sokkal fejletlenebb technikával
rettentő nagy kihívás lett volna, ami gyorsan balul sülhetett el.
Az egyetlen beszámolót egy kőtömb mozgatásáról
egy spanyol krónikás jegyezte le néhány évtizeddel a hódítás után.
A helyiek elmondása szerint
a kísérlet katasztrófával végződött.
Egy hatalmas szikláról mesél, amit a hegyen vonszolt át
több mint 20 000 ember.
Aztán egyszer csak egy szakadék felett leejtették…
és 3000-nél is több embert ölt meg.
Ha az inkáknak ekkora gondot okozott egyetlen tömb szállítása,
hogy tudtak több ezret idehozni?
A spanyol beszámolók szerint
az inkák kötelek, farudak és emelőkarok kombinációját használták.
Kemény munkával és nagy odafigyeléssel összerakhattak két-három ilyen tömböt,
de hogy több százat pontosan összeillesszenek
az dacol minden logikával.
Mi van, ha az inka uralkodó csak felügyelte egy erőd építését
egy már meglévő megalitikus fal tetejére?
Nehéz elképzelni, milyen látványt nyújthatott a hely
a spanyolok érkezése előtt.
De a legfrissebb tudományos adatokat
és az első konkvisztádorok beszámolóit kombinálva
elég jó elképzelésünk lehet arról, hogy nézhetett ki Sacsayhuaman
az Inka Birodalom fénykorában.
A spanyoloktól tudjuk, hogy a fő rész katonai barakkoknak adott helyet,
ahol több ezren is elfértek.
Volt egy háromszintű, kör alakú torony, ami 15 méterrel magasodott a terület fölé,
és amit négyszögletes épületek és udvarok vettek körül.
Saját frissvíz-rendszerük és gabonatárlóik voltak.
A megszállók úgy vélték, Sacsayhuaman eredetileg erőd volt,
mert Cusco bukása után
az inka harcosok a falai mögött alakították ki utolsó védvonalukat.
Mára már csak ezek maradtak fenn.
De ezért építették őket?
Mi a régészek álláspontja Sacsayhuaman eredetéről
és a céljáról?
Sokak szerint katonai rendeltetése volt.
Csak a spanyolok vagy a konkvisztádorok mondták, hogy katonai erőd volt,
de nem az volt.
Hanem egy szent hely, egy templom,
ahol a rituálékat és ünnepségeket tartották.
Tehát a történelemkönyvek gyakori állítása,
miszerint Sacsayhuamant katonai erődnek építették, téves?
Hatalmas tévedés.
Ami a szerkezetből a hegy tetején maradt,
ami egyforma négyszögletes tömbökből áll,
feltételezhetően nem a megalitikus fallal egy időben épült.
Joggal gondolhatjuk, hogy az inkák megörököltek pár korábbi építményt,
de azokra nehéz magyarázatot adni.
Igen.
Az is feltételezhető, hogy egy másfajta,
eddig ismeretlen kőmegmunkálási technikával készült.
Ezt elveszett technológiának tekinthetjük.
Szembesültünk egy rejtéllyel, egy enigmával, amire nincs magyarázat.
Lehetséges, hogy Sacsayhuaman sima, hatalmas, cikcakkos falát
nem az inkák, hanem valaki más építette?
Mi van, ha az inkáknak tulajdonított építmény
valójában egy sokkal ősibb tudás hagyatéka?
Lehetséges ilyen örökség a kövekben,
egy régebbi civilizáció hagyatéka, akiket még nem azonosítottak a régészek?
Végül is ennek a pontosan összeállított megalitikus falnak egyszerűbb változatát
sehol nem látni Peruban.
De valami hasonlót találtunk Rapa Nuin
Ahu Vinapu falában,
amelyet elvileg jóval Sacsayhuaman előtt építettek 3200 kilométerre innen.
Az egyes építőkövek bazaltból vannak. Gyönyörűen illesztették össze őket,
és sokoldalú elemekből áll, akárcsak Sacsayhuaman fala.
Hasonló építmény látható Törökországban és Egyiptomban is.
HAFRÉ VÖLGYTEMPLOMA, EGYIPTOM
Vannak különös, apró tömbök, amiket a nagyobbak közé illesztettek be,
és amik teljesen egyformák. A cuscói képeken is látható ilyen.
Egyesek szerint az építők csupán hatékonyan használták
a maradék anyagokat.
De nézzük ezt a precizitást!
Az az érzésem, hogy ez a múltbéli technika
nem korlátozódott kizárólag Perura.
Lehet, hogy az inkák az itteni szerkezetek egy részét
egy sokkal ősibb alapra építették?
Egy alapra, amely visszanyúlhat
az amerikai kontinens civilizációjának gyökeréig.
Ez a lehetőség visz le a városba, ami fölé Sacsayhuaman tornyosodik,
a helyre, aminek a neve önmagában fontos nyom lehet.
Kecsua nyelven, az inkák eredeti nyelvén
Cusco azt jelenti, „a föld köldöke”,
akárcsak a többi szent ősi köldök, köztük Rapa Nui.
Ezt a világszerte megtalálható köldökhasonlatot
nem vethetjük el, mondván, puszta véletlen.
Lehet ez a rendkívüli kőfaragás, amit a föld köldökeinél látunk,
egy újabb maradványa annak a régebbi, fejlett civilizációnak,
amelyet keresek?
A városban mindenhol
többrétegnyi gyönyörű és körülményesen kifaragott kőfalakat látunk,
néhány hatalmas tömböket is tartalmaz.
A rejtélyt az adja, hogy minden falban különböző építészeti stílusokat látni.
Néhány rendkívül kifinomult, mások viszonylag kezdetlegesek.
Ez vezetett el a Calle Loretóhoz Cuscóban,
és a régészkutató Jesus Gamarrához,
az inkák leszármazottjához,
aki évtizedeken át tanulmányozta az ősi Peru egyedülálló kőépítményeit.
Mesélj a munkádról a Cusco környékén és a Szent Völgyben!
Az emberiség eredetének antikvitásai jelentik a szenvedélyemet.
És ez visszatükröződik a kövekben,
amelyek a történelemben létező legrégebbi szemtanúk.
Ahogy Sacsayhuamannál láttuk,
az utca falainak kövei is tökéletesen illeszkednek,
a kövek ívelt élei szinte egymásba folynak.
Egészen felfoghatatlan.
Elbűvöl, ahogy nézem, nem tudok rájönni,
hogy tudott valaki falakat építeni
ezeknek a köveknek a tökéletes összeillesztésével.
A régészek szerint ez az inkák munkája,
és ütögetésre használt egyszerű kövekkel valósították meg ezt a rendkívüli munkát.
Nem lehetséges ilyen csodát alkotni csupán vésőtechnikával
és építési felszereléssel,
vagy olyan tökéletes pontossággal számolni,
ami ebben a fajta munkában látható.
Ez a precizitás sehol sem nyilvánvalóbb, mint itt,
a 12 szögű kőként ismert mértani formációnál,
amelynek oldalai tökéletesen illeszkednek 11 másik egyedi kőhöz.
És van még valami zavarba ejtő ezeknél az úgynevezett inka falaknál.
Sok különböző építészeti stílust látok itt.
Az elképesztő technikájú részek
és a gyengébb minőségűek egymást váltják.
Segíts megérteni ezt!
Ez az építészet nem összeegyeztethető az inkákkal.
Ők nem használták ezt a sokszögű, beágyazott építészeti technikát.
Az inka építészet más volt,
amit a derékszögek jellemeztek.
A felső rész építőkövein lévő nyomok határozottan egyeznek
az inkák egyszerű eszközeikkel.
Az építésük nem rejt titkokat, ellenben az alsó sorokkal.
Vagyis véleményed szerint ez nem az inkák munkája?
Nem.
Jesus szerint az inkák a régebbi falak fölé és köré építkeztek,
amik már álltak, amikor ők ideérkeztek.
Cusco történelme nemcsak az inkákig megy vissza,
hanem sokkal régebbre.
Jesus Gamarra állítja, hogy nem csupán egy,
hanem legalább három építészeti stílus, három különböző kultúra van jelen.
A legújabb, durvább köveket Jesus az inkákhoz köti.
De szerinte az inkák előtti, simára faragott kövek
itt és Sacsayhuamannál is
egy sokkal ősibb technikáról tanúskodnak,
amit az inkák csodáltak ugyan, de nem tudtak megismételni.
Vannak lehetetlen dolgok
még a modernebb civilizációk számára is.
Ezek ősibbek,
és bizonyítják, hogy formázható köveket használtak.
Jesus Gamarra ezt a stílust Hanan Pachának hívja.
És hogy első kézből tapasztalhassam meg,
azt javasolta, menjek el egy érdekes helyre
a hegy oldalán, aminek a tetején van Sacsayhuaman.
Egy igazán rejtélyes hely,
egy titkos, rejtett bejárattal.
Ez is az építészeti stílusok különös keverékét mutatja.
Úgy ismerik, a Hold temploma.
A HOLD TEMPLOMA
Ez egy furcsa és összetett hely, átjárja a titokzatosság.
Az alacsony kőfalak tipikus inka kőművesmunkák.
De elrejtve ebben a sziklás kiszögellésben
valami egészen más van.
Egy keskeny átjáró csalogat be,
amit körbevesz a csend.
Szinte mintha egy labirintusba lépnénk be.
Mintha egy általunk még nem értett technológiával
hozták volna létre valamilyen számunkra felfoghatatlan okból.
A feliratot fordította: Makatura Judit