Jeg tror, skæbnen er det, vi gør den til.
Man skal have visionen,
og hvis man følger den, tror jeg, der kan ske mirakler.
Så det er præcis, hvad mit liv har handlet om.
Jeg så toppen af bodybuilding. Jeg besteg den tinde.
Så så jeg den anden tinde. Den mandlige hovedrolle.
Filmstjernen.
Og det minder mig om den berømte bjergbestiger,
Edmund Hillary,
som var den første, der nogensinde besteg Everest.
Pressen spurgte ham:
"Hvad tænkte du, da du så, at du stod på tinden?"
Han sagde:
"Pludselig så jeg en anden tinde
langt borte.
Og jeg begyndte at planlægge min rute.
Hvordan kommer jeg op til den tinde?"
I 1969
fandt vi ud af, at de castede Herkules til en film.
Nu er det min chance for at blive en ny Reg Park.
Jeg var ikke klar. Jeg forstod ikke halvdelen af manus.
Det er måske ikke helt dumt, men du ville ikke kunne lide det dernede.
Lad mig afgøre det.
Jeg er træt af de samme gamle ansigter,
de samme gamle ting.
Jeg havde aldrig taget skuespiltimer.
Ingen er Herkules overlegen.
Jeg er Herkules.
-Det siger du. -Ingen dødelig er Herkules overlegen.
De erstattede min stemme. Jeg kunne knapt tale engelsk.
De sagde: "Amerikanerne ville høre deres idoler tale som John Wayne,
ikke som dig."
De ændrede mit navn
fra Arnold Schwarzenegger til Arnold Strong.
Filmen udkom og den var
slet ikke et hit.
I fem år var der ingen tilbud
om noget.
Så der var mange ting, jeg måtte lære,
forhindringer, jeg måtte overvinde, inklusive den største forhindring,
når alle siger: "Nej, det kan ikke lade sig gøre."
Hvorfor gav du ikke op?
Fordi min vision ikke inkluderede at give op.
Min vision var at bestige bjerget.
Conan!
Hvad er bedst i livet?
Knus dine fjender. Se dem flygte foran dig.
Og at høre deres kvinders klage.
Hans kunstneriske udtryk kom
fra at være original i alt, hvad han gjorde.
Det var ikke kun om popularitet. Han gjorde det sejt.
Den mest bemærkelsesværdige amerikanske succeshistorie, jeg kender.
Vi skubbede hinanden. Jeg ville skubbe ham ud fra en klippe.
Desværre fandt jeg ikke en, så jeg måtte leve med ham.
Hasta la vista, baby.
Han er ikke en hul version af, hvad man tror, Arnold er.
Det er nemt at disse ham som den her 80'er actionstjerne,
men han er meget mere.
DEL 2: SKUESPILLER
Noodle?
Kom her.
Du kan læse med mig.
Konge på et slot.
En typisk replik for mig.
Ja.
Wauw. Her bryder vi ind.
Det er en sær overgang
at gå fra bodybuilding
til skuespil.
Jeg er Rico!
Nå ja.
Hvor gør vi det?
Hvad?
Her eller i soveværelset?
Øh. Her.
I 70'erne gjorde agenterne, managerne
og studielederne
det klart, når de sagde til mig: "Du er alt for stor.
Du er for muskuløs. Det her fungerer ikke lige nu.
Glem den muskuløse 125 kg-krop."
Hov.
Synes du, jeg er sjov?
Du må indrømme,
at du ligner en stor abe, når du gør sådan.
Hold op!
Vi fortsætter.
Lad os arbejde på substansen, skuespiller-evnen.
Din tid kommer.
Jeg havde trukket mig tilbage fra bodybuilding.
Min ven Charles Gaines havde skrevet en roman, Stay Hungry.
At de vil lave den til et manuskript.
Stay Hungry er skrevet til en bodybuilder.
Jeg var på rette sted på det rette tidspunkt.
I romanen
fortæller jeg, hvad det vil sige at forblive sulten.
Du er aldrig tilfreds med, hvor du er.
Så snart Arnold hørte det, identificerede han sig med det.
Det var hans dogme. Sådan levede han.
Uanset hvor mange succeser han har haft,
er han altid sulten efter noget mere.
Bob Rafelson købte den for at lave en film.
Bob og jeg skrev manuskriptet sammen.
For at spille Joe Santo
skulle man være en overbevisende bodybuilder.
"Der er kun en, der er perfekt til rollen,
og det er Arnold Schwarzenegger."
Bob sagde: "Han har brug for en stemmetræner.
Hans accent er stadig for tyk."
Arnold gjorde det til sit job at overbevise Bob om, han var den rette.
Bob havde lige lavet Five Easy Pieces og Easy Rider.
Han lavede mange berømte film. Han var en populær instruktør.
Han garanterede mig ikke rollen.
Han sagde: "Lad os lave en test om et par måneder.
Deltag i dette dramakursus i mellemtiden."
Jeg fik et opkald fra Bob Rafelson.
Han havde en skuespiller,
som aldrig havde spillet skuespil før.
"Vil du arbejde med ham?"
I de første seks uger
fandt jeg ud af alt om Arnolds liv.
"Fortæl mig om din far."
"Fortæl mig om din mor."
"Fortæl mig, hvordan det var at vokse op i Østrig."
"Fortæl ikke bare. Hvad oplever du, når du taler om det?
Hvad føler du?"
Jeg indså, at jeg manglede visse ting indeni.
Jeg holdt så meget tilbage, at der ikke er nogen følelser.
Eller de er gemt væk og skal findes frem
for at blive en god skuespiller.
Så snart mine følelser generer min træning,
slukkede jeg for dem.
Jeg må sige til min hjerne, at det er okay at lukke dem ud.
Da jeg tog hen til Bob Rafelsons kontor,
sagde Bob midt i scenen: "Mine hår rejste sig.
Jeg fik gåsehud. Du er med."
Med hjælp fra Jeff Bridges og Sally Field
og deres intense interesse i at få mig til at skinne og få filmen til at virke,
var de til enhver tid klar til at øve med mig.
Hvornår tager du masken af?
Arbejder du med professionelle, får det også dig til at skinne.
Jeg kan ikke lide at være for bekvem.
Når man vænner sig til det, er det svært at give op.
Jeg forbliver hellere sulten.
Jeg var meget spændt,
men Stay Hungry havde ikke premiere før om et stykke tid.
Hvad gør vi nu?
To måneder senere kom George Butler og Charles Gaines
og ville lave en dokumentar om bodybuilding, der hed Pumping Iron.
Så er det nu. Tavle et, optagelse et.
Jeg klarer mig bedre foran et publikum.
Så her var jeg,
ti mennesker arbejdede med dokumentarholdet,
kameraerne var i mit ansigt, derfor kunne jeg arbejde hårdere.
Pumping Iron og Arnold sammen
gjorde bodybuilding, hvad det er.
Det var det første, der introducerede bodybuilding
til offentligheden.
Og det gjorde Arnold mere accepteret i filmindustrien.
Det krydsede over, hvor folk ikke så mig som muskeltossen,
men som en personlighed.
-Hvad tror du, dine chancer er? -Jeg taber. Du er den bedste.
-Tak. -Velbekomme.
Ulven på toppen er ikke så sulten som ulven, der er på vej op.
-Det er sandt. -Ja, ikke?
Når han vil have maden, er den der.
Den bedste følelse i et træningscenter, er den pumpen.
Det er for mig, som at have sex med en pige
og komme. Det er det samme.
Året 1977 var vildt.
Ved filmfestivalen i Cannes blev Pumping Iron en sensation.
Hundredvis af fotografer fulgte os. Der var en stående bifald.
Er jeg gift? Nej. Hvorfor?
Ingen gjorde et større indtryk end os det år.
Den store, kernesunde knægt fra det østrigske bagland.
Åbenhed og humor gør Schwarzenegger til filmens stjerne.
…møder en reklamemands drøm, Mr. Universe.
-Det er for meget for mig. -"For meget." Kan du gøre det her?
Jeg hang ud med Andy Warhol, berømte kunstnere,
på forsiden af blade
og i talkshows.
Så udkom Stay Hungry.
Det var endnu mere vanvittigt.
Golden Globe-prisen.
Jeg fik en Golden Globe som Best Newcomer.
Det var klart, at det næste, jeg ville, ikke bare var skuespil,
men at få hovedroller.
At være en stjerne.
Kan du give mig lighteren?
Mange gange er folk kun opmærksomme på succes.
Virkeligheden er,
at udover min store succes, var det en kamp.
Jeg lavede filmen Cactus Jack
med Kirk Douglas og Ann-Margret.
Vil du skrubbe mig på ryggen?
Jeg henter brænde.
Da filmen kom ud, sagde en af anmeldelserne,
at hesten havde bedre ansigtsudtryk end Schwarzenegger.
Jeg var så frustreret.
Det var svært at finde en agent.
De sang alle samme sang.
"Vi kan ikke sælge dig lige nu."
"Det er 70'erne."
"Dustin Hoffman er in."
"Al Pacino er in."
"Det er små fyre. Det helt modsatte af dig."
Heldigvis behøvede jeg ikke pengene.
Joe Weider lærte mig,
at ejendomme er en af de bedste investeringer.
Jeg købte min første bygning i 70'erne,
da inflationen var enorm.
Jeg vidste straks, hvad potentialet var.
Så jeg købte kontorbygninger på Main Street i Santa Monica.
Jeg blev millionær i 70'erne,
før jeg fik succes på film.
Jeg behøvede ikke at tage lorteroller,
at tage karakterroller.
"Jeg vil ikke være karakterskuespiller.
Jeg vil have den mandlige hovedrolle.
Jeg vil være stjernen."
Bare fordi der er problemer eller en forhindring…
Jeg er ligeglad med, hvad der skal til. Jeg vil ende deroppe med dem.
Så jeg sagde til mig selv:
"De ting, de siger, er en forhindring,
vil jeg ikke gøre til en hindring, men til et aktiv."
Chevy!
Er du okay?
Delvist live fra West Side Tennis Club,
her er Robert F. Kennedy-tennisturneringen for kendisser.
Hvor gør det ondt.
Ethel Kennedy ringede til mig og sagde:
"Bobby Shriver nævnte dit navn
til Robert F. Kennedy-tennisturneringen. Du ville være fantastisk.
Du har den rette personlighed. Vil du komme?"
Jeg sagde: "Jeg har aldrig holdt en tennisketsjer før."
Jeg tjekkede altid med min publicist,
der sagde: "Ringede Ethel Kennedy til dig?
Hold da kæft. Gør det. Sig ja."
Før tennisturneringen var der en stor fest.
Hele familien Kennedy var der.
Eunice kom hen og sagde: "Hej, det er så dejligt, du er her.
Det er forresten min datter, Maria Shriver."
Så senere, da hun sagde: "Min datter kan så godt lide dig."
Sagde jeg: "Din datter har en flot røv. Det må jeg sige."
Eunice sagde tak
og gik væk ligesom: "Hvad fanden?"
Jeg ved ikke, hvorfor jeg sagde det.
Tidligere Mr. Olympian, Mr. Universe,
Arnold, er nu plaget af frustration,
river trøjen af, klar til at vende kampen.
Da vi var til selve tennisturneringen,
kunne jeg se Maria se på mig hele tiden.
Bagefter kom hun og Caroline Kennedy
og begyndte at snakke.
Maria sagde: "Du skulle komme med os til Hyannis Port i aften."
Jeg sagde: "Men jeg må tilbage og hente mit tøj på hotellet.
Jeg har kun mit tennisgrej."
"Er du tosset? Alle løber rundt i shorts deroppe."
Den aften tog vi med privatfly til Hyannis Port.
Så tog jeg med hende på stranden, og vi svømmede i havet.
Vi klatrede i båden og sejlede rundt i bugten.
Så vanvittigt var det.
Det handlede om at teste mig.
Næste morgen, søndag,
løb alle ind på mit værelse og sagde: "Er du klar? Vi skal i kirke!"
"Hvad mener I? Jeg har intet tøj."
I kirken sad Rose Kennedy forrest.
Alle var pænt klædt på, fordi Rose…
Jeg sidder der som en idiot i mine tennisshorts,
tennissko og Bobby Shrivers skjorte.
Jeg havde i det mindste skjorte på.
Jeg blev virkelig forelsket i Maria.
Ikke fordi hun var en Kennedy, men hun havde en særlig personlighed.
Jeg kunne se lidt rebel i hende.
Jeg ville flygte fra mit hjem, fra Østrig.
Hun ville også flygte.
Så det var starten
på Maria og mig.
Året efter fandt jeg endelig en agent, der ville repræsentere mig.
Jeg gav alt det, du gav mig, til min advokat, og han ser på det…
Han sagde: "Du har et interview med Dino De Laurentiis."
Fyren har lavet 500 film.
Han har Oscars og Golden Globes,
så han var en stor kanon.
Vi tog til hans kontor, og det første, jeg ser er
en lille fyr, der sidder bag et enormt skrivebord.
Da han rejste sig, blev han ikke meget højere,
og jeg indså, at han var meget lille.
Jag sagde: "Hvorfor har en lille fyr brug for så stort et skrivebord?"
Og han gik straks amok.
"Jeg kan ikke bruge dig. Du har accent."
"Det er sjovt, du siger det, for du har også accent.
Jeg kan knapt forstå dig."
"Få ham ud herfra."
Døren når knapt at lukke.
Min agent skriger ad mig.
"Se her, Arnold. Det var et minut og 40 sekunder.
Det hurtigste møde, jeg nogensinde har haft i Hollywood.
Du skulle bare åbne munden."
Senere samme år købte Ed Pressman rettighederne til Conan barbaren
og blev forelsket i mig efter at have set Sagen er bøf.
Han følte, jeg havde den perfekte personlighed til at spille Conan.
Ed Pressman bad Dino De Laurentis om at producere filmen.
Dino sagde straks: "Jeg kan ikke bruge ham.
Han er nazist! Jeg kan ikke lide ham."
Ed Pressman anede ikke, hvad det handlede om.
Før de smed mig af projektet
hyrede de heldigvis instruktør John Milius.
Han sagde: "Dino kan ikke lide dig."
Jeg sagde: "Det ved jeg."
Han sagde: "Tænk ikke på det. Jeg ordner det."
John Milius var en hård fyr.
Han havde en ladt kaliber 45 med til møder,
som lå på bordet, når han talte med studieledere.
Dino ville ikke tale med ham.
Han syntes, Milius var skør.
Milius sagde: "Jeg vil ikke lave filmen uden Arnold.
Han bliver Conan."
CONAN BARBAREN
Optagelserne var hårde. Milius var skør.
Han ville have dig til at være derude i kulden
og fryse røven.
Filmens tema var lidelse.
Det elskede han.
En ting jeg har lært, er at være hensynsløs.
Længe efter du er væk, bestemmer de, om du var god eller ej.
Jeg lavede mine egne stunts. Der var ingen med sådan en krop.
Så jeg måtte gøre alt selv.
FRAKLIP FRA CONAN BARBAREN
For pokker da.
Første optagelse gik fint.
Så optog vi anden optagelse, tredje, fjerde.
Og til sidst blødte jeg virkelig.
Jeg har altid været fanatisk med forberedelserne.
Uanset hvor mange gentagelser, hvad der skal til.
Du går ikke uforberedt på settet.
Det er alt, du har brug for.
Klokken fem om morgenen lavede vi samurai-træning,
brydning, tohåndssværd,
så jeg virkelig kunne håndtere og forstå bevægelsen.
Timevis af ridning,
fordi jeg ville føle mig som et med hesten.
Til sidst kom Dino De Laurentis på settet.
Han kom op ad trappen.
Lige op til mig.
Han sagde: "Schwarzenegger.
Du er Conan."
Vendt sig… ned igen.
Jeg husker, at Milius løb hen til mig, gav mig et stort kram
og sagde: "Ja! Han elsker dig! Hørte du, hvad han sagde?"
"Han sagde, jeg er Conan. Det ved jeg."
"Det er det største kompliment. Du er Conan! Du er karakteren."
En tidligere Mr. Universe, der er bygget som en truck,
er stjernen i en ny film, Conan barbaren.
-Hvad handler filmen om? -Det er fantasy.
Det er et eventyr, der foregår i en fiktiv tid.
Arnold Schwarzenegger, Conan barbaren.
Jeg promoverede den i alle lande i verden.
Jeg ville vise, jeg nu er skuespilleren Arnold,
ikke bodybuilderen.
Det virkede, fordi jeg etablerede mig som international skuespiller.
Conan tjente 90 millioner dollars på verdensplan.
Jeg havde bevist overfor kritikerne, at en udlænding med accent
og en krop på 120 kilo faktisk kan have hovedrollen
og sælge verden over.
Til helvede med dem.
Jeg har haft huset i mere end 25 år.
Det er en kombination af Østrig og Amerika.
Det er den østrigske varme
og den amerikanske størrelse.
Stort!
For stort er ikke stort nok.
Det er idéen.
Da jeg kom hertil i 60'erne og 70'erne, havde Amerika problemer.
Manson-mordene og protester mod krigen.
Hippierne rejste sig.
En immigrant som mig ser ikke på noget af det.
Jeg skal til den lysende by på bjerget.
Ja, den har måske sine fejl og forfærdelige ting,
men det ser jeg ikke.
At kunne gå fra en verden til en anden,
fra bodybuilding til showbusiness og skuespil.
Kun i Amerika.
Jeg blev forelsket i Amerika, fordi jeg så
en sort-hvid film i skolen.
Højhuse i New York.
Der var Golden Gate-broen.
Alt var gigantisk og stort,
og jeg ville være en del af det.
Jeg elsker amerikansk musik og den amerikanske politiker.
Alt handlede om Amerika.
Jeg ansøgte om statsborgerskab.
Selvfølgelig skal man bestå en prøve. Jeg øvede mig og bestod den.
I 1983 blev jeg statsborger.
Jeg har ventet længe på det her.
For i dag er jeg amerikansk statsborger, og det føles fantastisk.
Jeg følte virkelig, det var en fantastisk gave
at blive amerikaner.
Jeg er født i Østrig, og det er jeg stolt af,
men jeg er skabt i Amerika.
Landet har brug for en ny regering
for at gøre Amerika mægtigt igen.
I 80'erne overkom folk problemerne i 60'erne og 70'erne.
Og så blev Ronald Reagan valgt,
og han fandt sig ikke i noget.
Amerika kom igen.
I har alle givet musklen, det moralske mod
og den åndelige styrke,
der skabte den mægtigste, frieste nation i verden nogensinde.
Amerika var stærk, og det påvirkede filmene.
Pludselig hyldede folk actionfilmene.
Det var vigtigt at have en muskuløs krop og ligne en actionhelt.
Så vi nød godt af, at Ronald Reagan blev valgt,
og at folk sagde: "Amerika kommer igen."
Hvad angår Arnold,
har han redet alt dette direkte til det hvide lærred.
Jeg mødte Mike Medavoy,
som er en meget kendt producer.
Han sagde til mig: "Vi har en fantastisk actionfilm,
der hedder Terminator.
Jeg var lidt tilbageholdende. Ikke endnu en dum B-film.
Men manus var så godt skrevet.
Han sagde: "Vi mangler at caste en karakter,
det er Reese."
Jeg fik at vide af Mike Medavoy, at filmen var castet færdig.
"Jeg har ordnet det."
O.J. Simpson og Arnold Schwarzenegger.
Jeg sagde, "Hvem er hvem?" De navne lød så forkert.
Jeg kunne ikke slippe det. Jeg må se den her Schwarzenegger-fyr.
Jeg møder Arnold på Le Dome, restauranten, hvor aftaler blev til.
Arnold har læst manuskriptet, og han begynder at tale.
Jeg sidder bare og ser på ham. Det er, som om lyden dæmpes.
Jeg ser, hvordan lyset fra vinduerne
rammer hans ansigt, når døren åbnes.
Jeg tænker,
han har et fantastisk ansigt.
Under samtalen blev det klart, at ingen var solgt på,
at O.J. Simpson spillede Terminator,
fordi han ikke kunne sælges som en dræbermaskine.
Ja.
Han talte om Terminator. Han talte ikke om Reese.
Jeg sagde: "Uanset hvem det er, skal han være helt forskellig fra
et menneske."
Måden, han sætter sig på motorcyklen. Måden, han løber og rejser sig på.
Alt skal være præcis som en maskine.
Han sagde: "Hvorfor er du ikke Terminator?
Du forstår rollen. Du er maskinen."
Jeg sagde: "Jeg ville ikke spille skurke.
Karakteren har kun 26 replikker."
Jeg skændtes med ham om det, og han sagde roligt: "Tænk over det."
Jeg tænkte i tre dage, og så ringede jeg tilbage
og sagde: "For hver gang jeg læser det, ser jeg mig selv mere og mere
som Terminator."
Jeg accepterede, og så begyndte vi forberedelserne.
TERMINATOR
Han forstod, at det var præcis, hvad han havde brug for
for at modvirke den enorme branding-værdi,
han havde som "kroppen".
Det handlede ikke om kroppen, men om ansigtet.
Det var bare endnu et job.
Jeg tænkte ikke, det var større end andre manuskripter, jeg havde læst.
Jeg havde ingen anelse.
Der var et meget lavt budget, og vi var alle ret nye.
Jeg tvivlede helt sikkert.
Ifølge vores hovne definition var Arnold en posør.
Bodybuilder, der foregiver at være skuespiller.
Men fordi jeg var nysgerrig,
stod jeg på sidelinjen og så på Arnold.
Terminator er derude.
Man kan ikke forhandle med den.
Den forstår ikke fornuft.
Den har ingen medfølelse,
anger eller frygt.
Og den stopper aldrig nogensinde,
før du er død.
Og jeg købte det. Det fysiske og stive
og alle de ting, han implementerede.
Jeg tænkte: "Måske virker det."
På et tidspunkt laver vi en scene på en politistation.
Jeg er Sarah Connors ven. Jeg hører, hun er her. Må jeg se hende?
Nej. Hun afgiver forklaring.
Replikken var: "Jeg kommer tilbage." Det skulle ikke være et stort øjeblik.
Det var bogstaveligt talt, som det var, intet problem.
"Jeg kommer tilbage."
Arnold sagde ikke: "Jeg kommer tilbage."
Jeg sagde: "Bare sig: 'Jeg kommer igen.' Hold det simpelt."
Jeg sagde, "Jim, det lyder sjovt, når jeg siger: 'Jeg kommer igen.'
Det lyder meget mere maskinagtigt, hvis jeg siger: 'Jeg kommer igen.'"
Han sagde: "Er du forfatter?" Jeg sagde: "Nej."
"Fortæl mig ikke, hvordan jeg skriver."
Jeg sagde: "Okay. Jeg kommer igen."
"Ja! Jeg har gåsehud. Det er fantastisk."
Jeg kommer igen.
Han havde helt ret.
Det blev den mest citerede replik i filmhistorien.
Det viser, hvem der havde ret, og hvem der tog fejl.
SNIGPRÆMIERER
Det eneste, jeg kræver af sådan en film, er meget action,
og en sympatisk hovedperson.
Filmen har begge dele.
Der er masser af action, folk at holde af. Og et genialt plot.
Da Terminator var slut, var jeg grundigt underholdt.
At noget er en box office-succes, betyder ikke, kritikerne synes om det.
Så at Time Magazines kritikere valgte den,
som en af de ti bedste film var uhørt.
Det overraskede endda Jim Cameron.
Pludselig havde jeg succes.
Men der var noget galt.
PORTEN TIL HOLIDAYLAND VELKOMMEN TIL HOPE
Jeg har altid brug for en fjende.
Besøger du nogen?
Nej.
I '77 vandt Arnold prisen Best Newcomer.
Jeg sagde: "Virkelig?"
80'erne var en interessant tid, for den endegyldige "action-fyr"
var endnu ikke blevet dannet.
Indtil da var action en biljagt,
som i Bullitt eller French Connection.
Og film handlede om intellekt
og antydninger, og verbalt dette og hint.
Med First Blood handlede det om handling.
Du stolede faktisk på, at din krop fortalte historien.
Dialog var ikke nødvendigt.
Jeg så en mulighed, for ingen andre gjorde det,
bortset fra en anden fyr fra Østrig,
der ikke behøvede sige meget.
Sly var foran mig i 80'erne,
så jeg skulle indhente ham.
Hver gang han kom med en film som Rambo II,
måtte jeg finde en måde at overgå det på.
Den nye film, du har lavet, Commando,
har det været sammenlignet med Rambo.
Du kan ikke sammenligne dem, min foregår ikke i en jungle.
Hvad med musklerne? Kan dine sammenlignes med Stallones?
Jeg vandt titlerne. Jeg behøver ikke forsvare mig.
Arnold kørte hårdt på.
Vi blev utroligt konkurrerende, som Ali og Frazier,
eller store krigere på samme kurs.
Der var kun plads til én.
Vi havde helt forskellige skuespilstile.
Han var overlegen.
Han havde alle svarene. Han havde kroppen og styrken.
Det var hans karakter.
Banke, banke på.
Jeg ville prøve at være fyren,
der ikke var for dygtig.
Jeg fik konstant bank, mens Arnold aldrig kom til skade.
Jeg siger: "Du kunne kæmpe mod en drage og komme tilbage med plaster på."
Vi var utroligt antagonistiske.
Jeg tror, du har brug for lidt jern
i din kost.
Vi kunne ikke være i samme rum. Folk måtte adskille os.
Vi konkurrerede om alt.
Din skiderik.
Kroppen var veltrænet og smurt ind.
Hvad er der i vejen?
Hvem er mere ond, mere hård?
Og han sagde: "Hvis Stallone dræber 15, dræber jeg 30."
Hvem har de største knive?
Bliv her.
Hvem har de største våben?
Vi fortsatte eksponentielt, til vi bar kanoner.
Sly og jeg var i krig.
Han ville være nummer et.
Desværre lykkedes han.
Uden Stallone havde jeg måske ikke været så motiveret i 80'erne
til at lave film og arbejde så hårdt, som jeg gjorde.
Jeg er konkurrencemenneske.
Hele mit liv har det været sådan.
Da jeg var barn,
tog min bror ind til Graz for at gå i skole.
Busstoppet lå en halv times gåtur gennem en skov.
Min bror var bange for mørket.
Så det var skræmmende, når han gik hjem.
Så jeg måtte sørge for,
at min bror ikke græd på vej hjem.
Jeg ville bevise for mine forældre, at jeg var den modigste af os.
Jeg ønskede, at de var stolte af mig,
og at vise, at jeg kunne klare det.
I 1985
tog jeg Maria med til Østrig,
til Thal, min hjemby.
Og så tog vi til Thalersee,
søen i min landsby.
Det betød virkelig meget for mig,
at hun så, hvor jeg kom fra, og hvor det hele begyndte.
Jeg sagde til hende:
"Bådene er derude. Jeg tager dig med på en lille bådtur."
Da vi var midt på søen, tog jeg ringen frem
og friede til hende.
Overraskelsen lykkedes.
Brylluppet var i Hyannis Port
i samme kirke, hvor jeg først mødte Marias bedstemor,
Rose Kennedy.
Det var det største bryllup, jeg havde været til. Mindst 500 mennesker.
Jeg kendte ti procent.
Hvordan jeg elsker dig?
Lad mig tælle måderne
Jeg elsker dig
med hele mit livs ånde, smil og tårer
-Jeg, Maria… -Jeg, Arnold…
-Tager dig, Arnold… -Tager dig, Maria…
I gode og dårlige tider, i sygdom og sundhed,
vil jeg elske dig…
-Og ære dig… -Alle mine dage.
Hvad så nu?
Du må nu kysse bruden.
Jeg har altid syntes, jeg var verdens heldigste skiderik.
Jeg er så velsignet, at jeg har succes i filmbranchen
og i mit privatliv.
Der er kun få, der kan sige, at de har succes i begge dele.
Og at blive far var en helt ny boldgade.
Folk taler meget om det, men man forstår ikke,
hvad de taler om.
Da Katherine blev født,
var jeg der med tårer i øjnene.
Jeg var så følelsesladet
over dette liv,
som jeg lige har skabt med Maria.
Og du indser, det er en helt anden verden.
Så det var forbløffende, hvor stor glæde det bragte os.
Og en god motivation
til at fortsætte sin karriere.
Men nu må du tænke over det.
Jeg har altid kunnet lide, at læse et citat og sige til mig selv:
"Det kunne jeg have sagt."
Ted Turners "Tidligt i seng, tidligt op, arbejde hårdt og reklamere op,"
var et af de citater.
Første gang jeg stødte på Arnold,
var vi begge på ski i Colorado.
Han kom ud af Snowmass Club.
Pludselig stoppede han og sagde:
"Du er ham Ghostbusters-fyren."
Jeg sagde: "Ja, det er min film."
Han sagde: "Jeg kunne være en ghostbuster."
Det var en smart måde at lade mig vide: "Jeg kan lave komedie, ikke bare action."
Vi gik ud at spise, og han overraskede mig.
Han talte godt, og hans intelligens og humor skinnede igennem.
Jeg sagde: "Vi laver en film sammen en dag."
Senere var Danny DeVito og jeg til visningen af en Disney-film,
og noget ved at se de to inden for en uge,
gav mig den idé, at de var det perfekte par i en film.
Ud af det blå fik jeg et opkald fra Ivan Reitman:
"Hvad om du og Arnold Schwarzenegger er brødre i filmen Tvillinger?"
Jeg sagde: "Jøsses, det er en fantastisk idé."
Jeg var i New York med børnene.
Jeg var foran et hotel, på vej ud af en bil,
kæmpede med taskerne og mærkede en hånd på skulderen,
der så tog i tasken. Jeg troede, det var dørmanden.
Jeg vender mig om, og der er Schwarzenegger.
"Yo, Danny." Jeg sagde: "Åh, Arnold! Tak!"
Så det var vores første møde.
For at det skulle virke,
måtte man tro på sandheden i historien. Absurd, som den var.
TVILLINGER
Har jeg en bror?
Ja.
Du blev sendt til et børnehjem i Los Angeles.
Jeg følte, at spille en mere naiv
og mere troskyldig karakter kunne være effektivt.
Han er nok ligesom mig!
Vi skrev det på den måde,
og en del af mit job som instruktør er at udnytte, hvad folk kan,
at blotlægge en dybere Arnold.
Jeg ville ikke have oneliners som tilgang.
Han har altid leveret replikkerne
på en fysisk måde.
Hvor de store komikere underspiller så meget som muligt.
Jeg har altid fortalt forfattere, de skal skrive til mig.
Husker du, jeg lovede at dræbe dig sidst?
Ja, Matrix, det gjorde du.
Jeg løj.
De replikker, jeg er berømt for, er ikke sådan, man taler i en komedie.
Det var en af de interessante skift, man måtte lave,
når noget virkede, måtte man arbejde for at slippe af med det.
Straks, bingo!
Vi passede sammen.
Jeg hedder Julius, og jeg er din tvillingebror.
Åh, selvfølgelig!
Da jeg satte mig, troede jeg, det var et spejl.
Vi er ikke identiske tvillinger.
Og så lavede vi spejlingen.
Tvillinger var faktisk min første film,
der tjente over 100 millioner dollars på billetsalg.
TVILLINGER NATIONALT $111.936.388
INTERNATIONALT $71.088.059
HELE VERDEN $183.024.447
Alle har filmen stående.
Min bankkonto siger, at alle har den film.
'TVILLINGER' ER LYKKELIGE OG RIGE!
Jeg mødte Arnold til en halloweenfest.
Jeg voksede op i en østrigsk familie,
så vi knyttede bånd over skiløb,
wienerschnitzel og lederhosen.
Han sagde: "Jeg er begyndt at tjene mange penge.
Jeg vil gerne mere end fast ejendom.
Vil du hjælpe med at håndtere mine penge?"
Ventetiden er forbi. Planet Hollywood er åben i vores del af verden.
Hans indflydelse fra midten af 80'erne indtil 00'erne var enorm.
Han startede et cigarboom.
Pludselig blev cigarer moderne.
Han var verdens største filmstjerne og blev altid filmet med cigar.
De store ure. Ingen gik med store ure.
Arnold var involveret i udviklingen af den første kommercielle Hummer.
Hele tanken om, at Amerika skal have større biler, SUV'er og alt det der.
Det er en del af det.
Det er hans brand.
Jeg er en tyr. Jeg er vovet.
Jeg ryger min cigar, hvor jeg vil.
Jeg behøver ikke finde et gemmested som dig.
Det er Schmäh.
Alt er pis.
For at sælge ting skal man have Schmäh.
Den eneste måde, jeg kunne oversætte det på, er "pis".
I Amerika siger vi bare pis.
Når man promoverer en film: "At træne er bedre end at komme."
Det er Schmäh.
Jeg kunne altid lide store militærkøretøjer.
Jeg kører i Hummer, og jeg har en tank.
For at køre sådan en skal man have en cigar,
for det hele er mere vovet.
Det er bare Schmäh.
TERMINATOR 2: DOMMEDAG
-Terminator 2. Han er tilbage. -Det stemmer.
Når du laver en efterfølger, kan du ikke bare gøre det samme.
I Terminator 1 var jeg en ond maskine,
der udslettede alle på min vej.
Og i toeren
siger jeg: "Jeg sværger…"
Jeg dræber ikke nogen.
Først var Arnold helt imod idéen.
Arnold og jeg skulle tale om manuskriptet.
Så jeg sætter mig. Jeg kan se, at han ikke er munter som sædvanligt.
"Hvad er der? Kunne du ikke lide det?"
Han siger "Jim.
Jeg dræber ikke nogen."
Kom med mig, hvis I vil leve.
"Nu er du den gode, forsvareren, beskytteren."
Han sagde: "Okay.
Må jeg skyde dem i benet?"
"Ja, bare skyd dem i benet. Okay?"
Han sagde: "Det er fint."
-Hvad laver du? -Han overlever.
Et par dage, før vi begynder, siger Jim: "Lad os mødes over en middag."
Linda kommer ind og tager sin sweater af,
og jeg ser på hendes arme.
Årer på biceps
og triceps.
Det var som en bodybuilder i miniature størrelse.
Jeg husker den voldsomme stolthed ved at vise mig for Arnold.
Jeg sagde: "Tænk, at den skiderik
er mere hakket end mig."
Da jeg lavede en film med Arnold, talte han med besætningen.
Skuespillere prøver normalt at fortælle lidt om skuespilprocessen.
Arnold sagde: "Glem det."
Han så, det halve job var at lave filmen, og den anden halvdel at promoverede den.
Du skal være involveret.
Du skal sige: "Det er derfor, I skal se filmen."
Ligegyldigt om de andre stjerner nægter, fordi de er forkælede.
"Jeg er en stjerne. Jeg sælger ikke film."
"Du skal sælge filmen. Jeg er kunstneren."
Pis. Du skal sælge alt.
Uanset hvad, skal du sælge den.
Filmen indtjente ikke 50 millioner, som den første.
Den tjente over 200 millioner nationalt og blev den højst indtjenende film.
Arnold Schwarzenegger udslettede konkurrenterne.
Hvorfor vil Arnold spille god cyborg?
Jeg tror, han stiller op som senator i Californien engang,
og han vil ikke ødelægge det ved at være den skurk, han var tilbage i 1984.
Det er bare min teori.
-I hørte det her først. -Ja.
Der er nok ingen på planeten,
som ikke ved, hvem manden bag skærmen er.
Han er verdens førende stjerne.
I dag havde hans seneste film, Den sidste actionhelt, premiere.
Byd velkommen til Arnold Schwarzenegger.
Da Den sidste actionhelt kom ud,
havde jeg nået mit højdepunkt efter Terminator 2,
som årets mest succesfulde film.
Ikke kun i Amerika, men i hele verden.
Så på det tidspunkt ville alle have mig ned med nakken.
Ikke alle synes om Arnold Schwarzeneggers vilde, nye film,
Den sidste actionhelt.
Faktisk var nogle af anmeldelserne direkte ubehagelige.
Den sidste actionhelt er usædvanligt tæt på en fiasko.
Jeg kan ikke udtrykke,
hvor vred jeg var.
Det gør ondt.
Jeg sårer en. Det er pinligt.
Man bliver flov, når man ser billetsalget.
Jeg ringede til Arnold lørdag morgen, og jeg havde ikke læst nyhederne.
"Hvordan gik premieren?"
Han sagde:
"Forfærdeligt!"
Han lød, som om han lå i sengen og græd.
Han tog det som et slag mod sit brand.
Det rystede ham virkelig.
"Hvad vil du gøre?"
Han sagde: "Jeg vil bare være alene."
Det er den eneste gang, jeg har hørt ham ked af det.
Jeg ville ikke se nogen i en uge,
men man fortsætter.
Min svigermor sagde det hele tiden:
"Lad os bare komme videre.
Afsted. Kom så!"
Det er et godt budskab.
Da Den sidste actionhelt kom ud, ringede Bobby Shriver til mig:
"Du burde se filmen La Totale!"
En fransk film, som ingen så.
Det var meget underholdende, vellavet. Og konceptet var så forfriskende og nyt.
Så jeg ringede til Jim Cameron og sagde: "Jim. Du skal se den her film."
Arnold kom med et projekt, han troede på. Det havde han aldrig gjort.
Vi kunne more os med komedie.
Arnold havde lavet komedie og havde god sans for humor.
Og det ville være en god actionfilm.
Han sagde: "Lad os gøre det stort." "Ja, lad os gøre det stort."
Må jeg se Deres invitation?
Ja, her er min invitation.
Telefonen i mit soveværelse ringede,
og jeg hørte dette:
"Hej, Jamie. Det er James Cameron.
Jeg har skrevet en film til dig og Arnold Schwarzenegger."
Blikkenslager ringede, han skal grave under fundamentet.
Det koster 600 dollars.
Det er okay.
Nej. Det er afpresning.
Hvad sagde du til ham?
Jeg gik i seng med ham, og han slog 100 af prisen.
Godt tænkt. Farvel, skat.
Arnold er utroligt gavmild over for filmholdet.
Hans dør er åben hele dagen.
Maria var der. Børnene var der.
Det var skønt.
Jeg var så fri i den optræden,
som jeg nogensinde havde været.
Kom så, skat.
Og så var filmen færdig.
Telefonen ringede.
Det var Jim Cameron:
"Jeg har talt med Arnold og spurgt,
om jeg måtte sætte dit navn over filmens titel."
Så mange penge bruges på advokater og agenter til credits.
Det er en stor forretning.
Med al hans bravade og ego,
og alle de ting, der har skabt ham,
viste han den bevågenhed at gøre plads til mig.
Det var et rørende øjeblik,
og den film ændrede selvfølgelig mit liv.
Som Føniks, der rejser sig af Den sidste actionhelt,
er Schwarzenegger stærkere end nogensinde.
Livsfarlig løgn er guld. Og fik førstepladsen.
Så var jeg tilbage igen.
Når Arnold siger: "Jeg kommer igen," kommer han igen.
"JEG KOMMER IGEN"
Så kom vi ud med Junior, som Ivan Reitman instruerede.
Det blev en succes.
Jeg skal også være mor.
Den næste film, Eraser, indtjente over 100 millioner dollars.
Hvad dræbte dinosaurerne?
Istiden!
Og så kom Batman og Robin.
Alt var bare rigtigt fint.
Det er et spil.
Livet er et spil.
Man skal kunne tage nederlag og succeser,
og sådan er det bare.
Hej. Hvad skal du i eftermiddag?
Kom hjem til mig. Min mor laver god apfelstrudel.
Okay, ingen apfelstrudel.
Da min bror døde, og min far døde,
var jeg den eneste tilbage i familien.
Så nu måtte jeg skifte gear og tænke mere på min mor.
I 1974 boede hun hos mig i et par uger, og hun elskede det.
Og jeg begyndte at værdsætte min mor meget mere,
hænge ud med hende og hygge mig.
Hun var med på alle filmset.
Hun tog billeder på settet.
Hun lavede fotoalbummer, tog dem med til Østrig
og viste sig for alle sine venner.
Meget stolt af mig.
I Østrig er der to ting, man aldrig taler med nogen om.
Om din økonomi,
og dine helbredsproblemer.
I 1997,
efter jeg var færdig med Batman og Robin,
boede min mor hos os.
Hun stod op en morgen, og Maria sagde:
"Arnold er på hospitalet. Han skal opereres i hjertet."
Og min mor sagde: "Hvad?"
Da jeg vågnede efter operationen,
satte lægen sig på min seng og holdt min hånd.
Han sagde: "Beklager. Det virkede ikke.
En af hjerteklapperne kollapsede, og der samledes blod i lungerne.
Vi må operere igen omgående."
De gjorde mig klar til den anden operation.
Jeg sagde til mig selv: "Hvad fanden foregår der?
Ingen har givet mig narkose,
og fyren står her med kniven."
Lægen sagde til mig:
"Vi venter til sidste øjeblik. Jeg vil ikke miste dig."
Jeg sagde til mig selv: "Hvad?"
Så gav de mig narkosen, og jeg sov.
Det var lidt tæt på.
Seksten timer senere vågnede jeg igen.
Operationen var vellykket.
GOD BEDRING, FAR
Min mor besøgte mig på hospitalet og skældte mig ud for ikke at sige det:
"Hvordan kunne du gøre det? Jeg er din mor.
Du skal kunne fortælle mig alt."
Det var for meget for hende.
Et år senere fik jeg et opkald,
at min mor besøgte min far på kirkegården,
og lige der ved graven døde hun.
Ja, så…
Min mor døde af samme hjerteproblem, som jeg havde.
Hun fravalgte operationen.
Hun sagde altid: "Hvis Gud vil have mig, kan han få mig."
Jeg følte med det samme: "Hvad nu?"
Det lå så dybt i mig, at jeg aldrig tænkte på,
at jeg måske stadig søgte min mors anerkendelse.
Hvem gør jeg det nu for?
Stort tillykke til dig
Jeg vil takke alle for at komme her i aften.
Sikke et år for os. Det behøver jeg ikke gå ind i.
Jeg mødte Arnold to uger efter, han fyldte 30.
Om to uger har vi været sammen i 20 år…
Hvilket er en bedrift.
Det siger jeg jer.
Efter operationen arbejdede jeg ikke i et år.
Studioerne ringede til min agent og sagde: "Jeg tror, vi udsætter filmen,"
eller "Vi genovervejer dit og dat."
Og der blev lavet ændringer, så jeg pludselig begyndte at miste film.
Her er actionstjernen.
Fyren, der ikke kan dræbes på skærmen,
døde næsten.
Jeg var bekymret for, om min karriere var på vej til at stoppe.
Og jeg vidste, den første film, jeg laver,
vil forsikringsselskabet sidde på settet og holde øje med hver optagelse
for at se, om der var forskel i min optræden
efter hjerteoperationen kontra før.
Jeg beder dig, Gud.
Hjælp mig.
Giv mig styrke.
Og så sagde jeg: "Okay.
Det er en ny dag.
Lad os komme videre."
Action!
KOLD HÆVN
Vil du have sikkerhed? Her.
Der var engang, hvor jeg var verdens største filmstjerne.
Jeg kunne gå ind på Sony,
Warner Brothers, Universal, Disney, hvor det end var,
og de tilbød mig en film.
Men det var ikke det, jeg ledte efter. Jeg ledte efter en ny udfordring.
Ligesom i bodybuilding havde jeg opnået alt.
Der var intet at erobre. Det var det samme igen og igen.
Lad os gøre noget andet. Noget mere spændende.
Da jeg mødte Maria
og blev udsat for samtalerne i Hyannis Port…
Det var altid om politik og alle de forskellige emner.
Jeg fandt det fascinerende.
Også ideen om at tjene folket.
Eunice, Marias mor, introducerede mig for Special Olympics,
og jeg blev forelsket i det.
Og præsident Bush udnævnte mig til formand
for præsidentens råd for fitness og sport.
Jeg indså, hvor sjovt det er.
Sådan! Ja!
Jeg var gladere end på et filmset.
Jeg tjente alle mine penge på grund af Amerika.
Hvorfor skulle jeg ikke give noget tilbage?
Over en årrække
begyndte en ny vision at forme sig.
Politik interesserer mig meget.
Mange siger endda at før eller siden,
efter filmkarrieren, går jeg måske ind i politik.
-Politikeren Schwarzenegger? -Ja, præcis.
Når vi ser på fremtiden, hører jeg snak,
om at du går ind i politik?
Mine damer og herrer, Arnold Schwarzenegger.
Jeg mistede enhver skepsis
i forhold til at begrænse ham.
Meget af historien giver mening,
fordi jeg har været venner med Arnold i 40 år.
Hele hans liv kunne man se, at han var på vej mod noget
meget større.
Jeg tror, politik var hans skæbne.
Alt andet var opvarmning.
Han forstod, at det politiske system var rammen,
og han sprængte rammen.
Vi er her, mine damer og herrer, for at rydde op.
Kan du se tinden?
Jeg må bestige den.
Uanset hvad der skal til,
går jeg efter det.
Tekster af: Anja Molin