Jokainen luo oman kohtalonsa.
Pitää olla oma näkemys.
Kun sitä seuraa, ihmeitä voi tapahtua.
Elämässäni on ollut kyse juuri siitä.
Kehonrakennus oli vuori, jolle minä kiipesin.
Näin toisen vuoren, miespääosan.
Elokuvatähteyden.
Se muistuttaa kuuluisasta vuorikiipeilijästä,
Edmund Hillarysta.
Hän oli ensimmäinen, joka kiipesi Everestille.
Häneltä kysyttiin:
"Mitä ajattelit, kun katsoit ympärillesi huipulla?"
Hän vastasi:
"Näin yhtäkkiä toisen huipun.
Kaukana.
Aloin heti suunnitella reittiä sen huipulle."
Vuonna 1969 tuli tieto,
että elokuviin haettiin uutta Herkulesta.
Luoja, se olisi tilaisuus olla uusi Reg Park.
En ollut valmis. En ymmärtänyt puoltakaan käsikirjoituksesta.
Et ehkä ole täysin toivoton, mutta et pitäisi siitä.
Päätän siitä itse.
Olen kyllästynyt samoihin naamoihin. Samoihin asioihin.
En ollut opiskellut näyttelemistä.
Kukaan ei voita Herkulesta.
Olen Herkules. -Niin sanoit.
kuolevainen ei voita Herkulesta.
Ääneni korvattiin. Osasin tuskin puhua englantia.
Amerikkalaiset haluavat idoliensa puhuvan kuin John Wayne.
Ei kuten minä.
Nimeni muutettiin Arnold Strongiksi.
Elokuva julkaistiin,
eikä se -
ollut mikään hitti.
Viiteen vuoteen ei tarjottu muuta.
Ei mitään.
Oli paljon opittavaa.
Esteitä piti ylittää. Suurin este oli se,
että ajatus oli kaikkien mielestä mahdoton.
Mikset luovuttanut?
Koska se ei ollut luomani mielikuva.
Tarkoitus oli kiivetä vuorelle.
Conan! Mikä on parasta elämässä?
Tuhota viholliset. Ajaa heitä edellään.
Ja kuulla naisten valitus.
Hänen taiteellisuutensa ilmeni omaperäisyytenä kaikessa.
Kyse ei ollut vain suosiosta. Hän oli siisti.
Huikein tietämäni amerikkalainen menestystarina.
Halusin tuupata hänet alas jyrkänteeltä.
Valitettavasti sellaista ei ollut, joten piti vain kestää.
Hasta la vista, baby.
Hän ei ole sellainen ontto Arnold, jona häntä ehkä pidetään.
Häntä on helppo pitää vain 80-luvun toimintatähtenä,
mutta hän on muutakin.
OSA 2: NÄYTTELIJÄ
Noodle.
Tule tänne.
Voit lukea kanssani.
Kuningas linnassa.
Tyypillistä minulle.
Aivan.
Teemme murron.
Oli outoa siirtyä kehonrakentajasta näyttelijäksi.
Olen Rico!
Aivan.
Missä se tehdään?
Mitä?
Täällä vai makuuhuoneessa?
Tässä.
70-luvulla agentit, managerit ja studiopomot tekivät selväksi,
että olen liian iso.
Liikaa lihaksia, tämä ei toimi.
Unohda 110 kilon lihakset.
SAN FRANCISCON SYKE
Hei!
Onko tämä hauskaa? Olenko joku pelle?
Pakko sinunkin on myöntää, että näytät isolta apinalta.
Lopeta!
Jatketaan.
Työstetään sisältöä ja näyttelemistä.
Aikasi koittaa vielä.
Olin siinä vaiheessa eläkkeellä kehonrakennuksesta.
Ystäväni Charles Gaines kirjoitti romaanin Loputon treeni.
Siitä haluttiin tehdä elokuva.
Siihen etsittiin kehonrakentajaa.
Tunsin olevani oikeassa paikassa oikeaan aikaan.
Kirjassa kerron siitä, mitä jatkuva nälkä tarkoittaa.
Kun ei koskaan ole tyytyväinen.
KIRJAILIJA
Arnold tunnisti ajatuksen heti.
Se oli hänen luontonsa ja elämäntapansa.
Kaikesta menestyksestä huolimatta hän janoaa aina enemmän.
Bob Rafelson osti elokuvaoikeudet.
Teimme käsikirjoituksen yhdessä.
Joe Santon esittäjän -
piti olla vakuuttava kehonrakentaja.
Sanoin, että osaan on vain yksi tyyppi.
Arnold Schwarzenegger.
Bob sanoi ettei se käy. Tarvittaisiin puhevalmentaja korostuksen takia.
Arnold otti tehtäväkseen vakuuttaa Bob siitä, että on oikea valinta.
Bob Rafelson oli tehnyt Rajut kuviot ja Easy riderin.
Hänellä oli hittejä, hän oli kuuma ohjaaja.
Hän ei luvannut roolia.
Hän lupautui koekuvauksiin parin kuukauden kuluttua -
ja kehotti menemään näyttelijäkurssille.
Bob Rafelson soitti.
Hän kertoi näyttelijästä, joka ei ole tehnyt draamaa.
DRAAMAOPETTAJA
Hän pyysi valmennusta.
Ensimmäiset kuusi viikkoa -
käytin selvittääkseni kaiken mahdollisen Arnoldin elämästä.
Kerro isästäsi.
Kerro äidistäsi.
Kerro, millaista Itävallassa oli kasvaa.
Äläkä vain puhu. Kerro siitä kokemuksena.
Miltä se tuntui?
Ymmärsin, että minusta puuttuu jotain.
Olin suojannut itseni niin hyvin, ettei tunteita ollut.
Tai ne olivat piilossa ja piti tuoda pintaan,
jotta voisin olla näyttelijä.
Kun tunteet häiritsivät harjoittelua, sammutin ne.
Mielelle piti kertoa, että ne saisi päästää ulos.
Bob Rafelsonin toimistossa -
hän sanoi kesken kohtauksen, että karvat nousivat pystyyn.
Hän oli kananlihalla.
Ja sain roolin.
LOPUTON TREENI
Jeff Bridges ja Sally Field auttoivat.
He halusivat saada minut ja elokuvan loistamaan.
He olivat aina valmiit harjoittelemaan.
Milloin riisut naamiosi?
Sellaiset ammattilaiset tuovat parhaat puolet esiin.
En halua mukavuutta.
Siitä on vaikea luopua, kun siihen tottuu.
Pitää pysyä nälkäisenä.
Olin innoissani.
Mutta Loputon treeni julkaistaisiin myöhemmin.
Mitä nyt?
Parin kuukauden päästä George Butler ja Charles Gaines -
ilmoittivat tekevänsä dokumentin kehonrakennuksesta.
Nimi oli Arnold on rautaa.
Ensimmäinen otto.
Suoriudun paremmin yleisön edessä.
Työryhmässä oli kymmenen ihmistä, ja kamera oli koko ajan edessäni.
Se auttoi kovempaan suoritukseen.
Arnold on rautaa teki kehonrakennuksesta sen, mitä se nykyään on.
KEHONRAKENTAJA
Se esitteli kehonrakennuksen…
KEHONRAKENTAJA
…suurelle yleisölle.
Se myös tasoitti Arnoldin tietä elokuviin.
Se auttoi, koska minua ei enää nähty vain lihaskimppuna,
vaan henkilönä.
Lou, miten tänään menee? -Minä häviän, olet paras.
Kiitos. -Ei kestä.
Kukkulan laella oleva susi ei ole yhtä nälkäinen kuin kiipeävä.
Totta. -Ymmärrätkö?
Se ei ole nälkäinen, mutta ruoka on sen.
Salilla parasta on pumppaaminen.
Minulle se on samanlaista kuin seksi.
Laukeaminen.
Sama juttu.
Vuosi 1977 oli villi.
Cannes'n elokuvajuhlilla Arnold on rautaa oli sensaatio.
Sadat kuvaajat seurasivat meitä. Meille taputettiin seisaaltaan.
Olenko naimisissa? En.
Miksi kysyt?
Me teimme suurimman vaikutuksen.
Iso kaveri Itävallan takamailta.
Avoimuus ja nokkeluus tekevät Schwarzeneggeristä tähden.
Mainosmiehen unelma, Mr. Universe.
Liikaa minulle. -Liikaako? Entä tämä?
Siellä oli Andy Warhol ja tunnettuja taiteilijoita.
Olin lehtien kansissa.
Puheohjelmissa.
Loputon treeni julkaistiin.
Se oli vielä hullumpaa.
Golden Globe -gaala.
Voitin parhaan tulokkaan Golden Globen.
Oli selvää, etten olisi mikä tahansa näyttelijä.
Halusin pääosaan.
Tähdeksi.
Voitko antaa sytyttimen?
Usein vain menestyksiin kiinnitetään huomiota.
Totuus on se, että tie menestykseen oli taistelua.
Tein elokuvan nimeltä Kaktus-Jack Kirk Douglasin ja Ann-Margretin kanssa.
Haluaisitko pestä selkäni?
Haen puut.
Yhdessä elokuvan arviossa sanottiin,
että hevonen on ilmeikkäämpi kuin Schwarzenegger.
Olin hyvin turhautunut.
Agenttia oli vaikea löytää.
Kaikki sanoivat samaa.
"Sinua ei voi myydä.
Tämä on 70-luku.
Dustin Hoffman on kovaa kamaa.
Al Pacino on kuuma.
Pikkukaverit ovat vastakohta sinulle."
Onneksi en tarvinnut rahaa.
Joe Weider toi minut Amerikkaan ja opetti,
että kiinteistöihin kannattaa sijoittaa.
Ostin ensimmäisen kerrostaloni 70-luvulla, kun inflaatio laukkasi.
Näin sen potentiaalin heti.
Aloin ostaa toimistorakennuksia Santa Monican pääkadulta.
Minusta tuli miljonääri 70-luvulla, jo ennen kuin lähdin elokuviin.
Ei tarvinnut ottaa paskarooleja sivuhahmona.
Mitä helvettiä? En halua olla sivuosassa.
Haluan pääosan.
Haluan olla tähti.
Vaikka se olisi vaikeaa tai monimutkaista…
Teen mitä tahansa.
Pääsen lopulta huipulle.
Sanoin itselleni:
"Heidän puheensa ovat este.
Minä käännän rasitteet edukseni."
Chevy!
Oletko kunnossa?
Lähes suorana West Siden tenniskerholta,
Robert F. Kennedyn julkkistennisturnaus.
Nyt sattuu.
Ethel Kennedy soitti.
Bobby Shriver oli ehdottanut minua -
Robert F. Kennedyn tennisturnaukseen.
Sopisin kuulemma loistavasti sinne, jos voisin tulla.
Sanoin, etten ole koskenutkaan tennismailaan.
Tiedottajani valvoi kaikkia tekemisiäni.
"Ethel Kennedykö soitti?
Jumalauta. Hyväksy kutsu!"
Ennen tennisturnausta järjestettiin isot juhlat.
Kaikki Kennedyt olivat paikalla.
Eunice sanoi: "Ihanaa, että pääsit mukaan.
Tässä on muuten tyttäreni Maria Shriver."
Myöhemmin hän sanoi, että tytär pitää minusta.
Vastasin, että tyttärellä on kiva perse, se on pakko sanoa.
Eunice sanoi kiitos -
ja käveli pois melko ihmeissään.
Typerää. En tiedä, miksi sanoin niin.
Entinen Mr. Olympia ja Mr. Universe.
Arnold on hyvin turhautunut.
Hän riisuu paidan ja on valmis taisteluun.
Kun peli lopulta alkoi, huomasin Marian katselevan minua jatkuvasti.
Pelin jälkeen hän ja Caroline Kennedy tulivat juttelemaan.
Maria kutsui minut Hyannis Portiin heidän kanssaan.
Sanoin, että pitäisi hakea vaatteet hotellilta.
Minulla oli vain tenniskamat.
"Mitä turhia, kaikilla on pelkät shortsit."
Lähdimme yksityiskoneella Hyannis Portiin.
Menimme kaksin rannalle ja uimme meressä.
Nousimme veneeseen ja kiersimme sillä lahtea.
Se oli hullua.
Hän halusi testata minua.
Seuraavana aamuna, sunnuntaina,
kaikki hyökkäsivät huoneeseen: "Oletko valmis?
Lähdetään kirkkoon!"
Miten niin kirkkoon, ei ole vaatteita.
Kirkossa Rose Kennedy istui edessä.
Kaikki olivat pukeutuneet Rosen takia.
Minä olin kuin tollo tennisvaatteissa, pelikengissä ja Bobby Shriverin paidassa.
Oli sentään paita päällä.
Rakastuin Mariaan.
En siksi, että hän oli Kennedy, vaan koska hänellä oli mahtava luonne.
Näin hänen kapinallisuutensa.
Itse halusin pois kotoa Itävallasta.
Hänkin halusi paeta.
Se oli minun ja Marian alku.
Seuraavana vuonna löysin vihdoin agentin edustamaan itseäni.
Annoin koko jutun asianajajan tarkastettavaksi.
Hän järjesti haastattelun Dino De Laurentiisin kanssa.
Hän oli tehnyt 500 elokuvaa.
Voittanut Oscareita ja Golden Globeja. Hän oli iso tekijä.
Menimme toimistoon.
Näin pienen miehen valtavan pöydän takana.
TUOTTAJA
Hän ei ollut juuri pidempi noustuaan ylös.
Tajusin, että hän on tosi pieni.
Kysyin, miksi pieni mies tarvitsee noin ison pöydän.
Hän sekosi heti.
"Sinulle ei ole käyttöä. Puhut korostaen."
Vastasin: "Hassu kommentti, koska tuskin ymmärrän sinua."
"Viekää hänet pois."
Ovi on tuskin mennyt kiinni, kun agentti alkaa huutaa.
"Katso kelloa, Arnold!
Minuutti ja 40 sekuntia!
Hollywoodin nopein tapaaminen!
Oliko pakko avata suu?"
Myöhemmin sinä vuonna Ed Pressman osti Conan Barbaarin oikeudet.
Hän piti minusta Arnold on rautaa -elokuvassa.
Hänestä olin täydellinen valinta Conanin rooliin.
Ed Pressman pyysi Dino De Laurentiisin tuottamaan.
Dino kieltäytyi heti.
"Hän on natsi.
En pidä hänestä."
Ed Pressman ei tiennyt, mistä siinä oli kyse.
Onneksi, ennen kuin minut heitettiin ulos,
ohjaajaksi palkattiin John Milius.
KIRJOITTAJA, OHJAAJA
Hän sanoi: "Dino ei pidä sinusta."
Tiedän sen.
Mutta hän lupasi järjestää asian.
John Milius oli kova kaveri.
Hän laittoi pöydälle ladatun aseen -
tavatessaan studiopomoja.
Dino ei halunnut tavata häntä.
Hän piti Miliusta hulluna.
Milius sanoi, ettei tee leffaa ilman minua.
Minusta tulisi Conan.
CONAN BARBAARI
Kuvaukset olivat rankat.
Milius oli hullu.
Hän halusi näyttelijät pakkaseen jäädyttämään itsensä.
Elokuvan teema oli kärsimys.
Hän rakasti sitä.
Olen oppinut olemaan armoton.
Oliko joku hyvä vai ei, selviää vasta kauan kuoleman jälkeen.
Tein omat stunttini. Kukaan muu ei näyttänyt minulta.
Oli pakko tehdä kaikki itse.
CONAN BARBAARISTA LEIKATTU KOHTAUS
Hemmetti.
Ensimmäinen otto oli hyvä.
Mutta aina otettiin toinen, kolmas, neljäskin.
Lopulta olin tosi verissäni.
Suhtauduin aina valmisteluihin fanaattisesti.
Vaikka sama pitäisi toistaa kuinka monesti,
kuvauksiin ei mennä valmistautumatta.
Muuta ei tarvita.
Viideltä aamulla oli samuraikoulutusta, taistelua, miekkoja,
jotta ymmärtäisin liikkeen kunnolla.
Tunteja ratsastusta.
Halusin olla yhtä hevosen kanssa.
Lopulta Dino De Laurentiis tuli paikalle.
Hän nousi portaita.
Minun luokseni.
Hän sanoi: "Schwarzenegger.
Olet Conan."
Ja laskeutui portaat.
Milius juoksi luokseni ja halasi kunnolla.
"Upeaa, hän rakastaa sinua! Kuulitko, mitä hän sanoi?"
Että olen Conan. Tiedän sen jo.
"Se on paras mahdollinen kohteliaisuus. Sinusta on tullut roolihahmo."
Entinen Mr. Universe, joka on kuin traktori,
tähdittää elokuvaa Conan Barbaari.
Mistä elokuva kertoo? -Se on fantasia.
Seikkailuelokuva kuvitteellisessa ajassa.
Arnold Schwarzenegger. Conan le Barbare.
Mainostin elokuvaa ympäri maailmaa.
Halusin näyttää olevani näyttelijä, en kehonrakentaja.
Onnistuin, koska sain kansainvälistä nimeä.
Conan nettosi 90 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti.
Todistin epäilijöille, että korostaen puhuva ulkomaalainen -
joka painaa 110 kiloa, voi olla pääosanesittäjä -
ja menestyä ympäri maailmaa.
Paskat heistä.
Olen omistanut tämän talon yli 25 vuotta.
Se on yhdistelmä Itävaltaa ja Amerikkaa.
Itävallan lämpö -
ja amerikkalainen koko.
Iso!
Liian iso ei riitä.
Se on tarkoitus.
Kun tulin tänne 60- ja 70-luvuilla, Amerikassa oli ongelmia.
Mansonin murhat, mielenosoitukset sotaa vastaan.
Hippiaate nousi.
Kaltaiseni maahanmuuttaja ei kiinnostunut sellaisesta.
Tähtäsin kimaltavaan kaupunkiin.
Sillä oli omat ongelmansa, mutta en nähnyt niitä.
Otin askeleen yhdestä maailmasta toiseen.
Kehonrakentajasta näyttelijäksi.
Vain Amerikassa.
Rakastuin Amerikkaan, kun näin koulussa mustavalkoisen elokuvan.
New Yorkin pilvenpiirtäjät.
Golden Gate -silta.
Kaikki oli jättimäistä.
Halusin olla osa sitä.
Rakastin amerikkalaista musiikkia ja poliitikkoja.
Pelkkää Amerikkaa.
Hain kansalaisuutta.
Siihen on tietysti koe.
Harjoittelin ja pääsin läpi.
Vuonna 1983 minusta tuli kansalainen.
Olen odottanut tätä hetkeä kauan.
Olen vihdoin Amerikan kansalainen. Se tuntuu upealta.
Amerikkalaiseksi pääsy oli minulle suuri lahja.
Synnyin Itävallassa ja olen ylpeä siitä,
mutta olen Amerikan tuote.
Maamme tarvitsee uuden hallinnon,
jotta Amerikka olisi taas suuri.
80-luvulla edellisten vuosikymmenten ongelmat selätettiin.
Ja kun Ronald Reagan valittiin, hän ei kuunnellut kenenkään mussutusta.
Amerikka palasi.
Te olette lihakset, moraalinen selkäranka ja se tahto,
jotka rakensivat maailman hienoimman ja vapaimman maan.
Amerikka oli vahva, ja se vaikutti elokuviin.
Toimintaelokuvat olivat kaikkien huulilla.
Lihakset olivat tärkeät toimintasankarille.
Reaganin hallinto hyödytti meitä.
Amerikka teki paluun!
Mitä Arnoldiin tulee,
hän ratsasti suoraan valkokankaalle.
Tapasin Mike Medavoyn juhlissa.
Hän oli tunnettu tuottaja.
Hän mainosti toimintaelokuvaa -
nimeltä Terminator.
En tykännyt siitä. Pidin sitä ensin taas yhtenä B-leffana.
Mutta käsikirjoitus oli hyvä.
Ainoastaan Reesen hahmolle etsittiin esittäjää.
Mike Medavoy kertoi, että roolitus oli jo valmis.
KIRJOITTAJA, TUOTTAJA
O.J. Simpson ja Arnold Schwarzenegger.
Kumpi on kumpi? Se kuulosti väärältä.
Halusin edes nähdä Schwarzeneggerin.
Tapasin Arnoldin Le Domessa, jossa oli tapana tehdä sopimuksia.
Arnold oli lukenut käsikirjoituksen ja alkoi puhua siitä.
Ääni tuntui katoavan, kun katselin häntä.
Valon heijastus kulki hänen kasvojensa poikki, kun lasiovea avattiin.
Mietin vain,
että siinä on hyvä kasvot.
Keskustelun aikana selvisi, ettei O.J. Simpsonin roolitus ollut varma.
Häntä ei nähty tappokoneena.
Niinpä.
Hän puhui koko ajan Terminaattorista. Ei Reesestä.
Sanoin, että esittäjän on oltava jotain muuta kuin ihminen.
Miten hän ajaa moottoripyörällä, juoksee tai nousee ylös.
Kaiken on oltava konemaista.
Hän kysyi: "Mikset sinä esitä sitä?
Ymmärrät hahmon, sinä olet kone."
Sanoin etten halua esittää konnaa.
Hahmolla on vain 26 repliikkiä.
Kiistelimme asiasta, ja hän pyysi harkitsemaan.
Mietin kolme päivää ja soitin takaisin.
Jokaisella lukukerralla näin itseni enemmän Terminaattorina.
Lupauduin mukaan ja aloin valmistautua.
Hän ymmärsi tarvitsevansa juuri tätä -
tasapainottamaan imagoaan pelkkänä kehona.
Tässä oli kyse kasvoista.
Se oli vain työ muiden joukossa.
En pitänyt sitä mitenkään muita käsikirjoituksia parempana.
NÄYTTELIJÄ
En tiennyt siitä mitään.
Budjetti oli pieni ja olimme kokemattomia.
Epäilin koko juttua.
Ylimielinen mielipiteemme oli, että Arnold on teeskentelijä.
Kehonrakentaja, joka esittää näyttelijää.
Mutta koska olin utelias, menin ja katselin Arnoldin työtä.
Terminaattori on tuolla.
Sen kanssa ei voi neuvotella.
Se ei kuuntele puhetta.
Se ei tunne sääliä,
tai katumusta tai pelkoa.
Eikä se lopeta -
ennen kuin olet kuollut.
Uskoin sen.
Fyysisyys, jäykkyys ja kaikki, mitä hän teki.
Se voisi toimia.
Sitten tuli poliisilaitoskohtauksen vuoro.
Olen Sarah Connorin ystävä.
Voinko nähdä hänet?
Ei käy, hän antaa lausuntoa.
Vuorosana oli: "Tulen takaisin."
Sen ei ollut tarkoitus olla iso juttu.
Pelkkä suoraviivainen repliikki, tulen myöhemmin uudelleen.
Palataan asiaan.
Jostain syystä Arnold ei sanonut niin.
Sano: "Minä palaan", se on helpompaa.
Sanoin, että "Minä palaan" kuulostaa minusta hassulta.
Olisi konemaisempaa sanoa: "Tulen takaisin."
Hän kysyi: "Oletko kirjoittaja?" En.
"Älä sitten opeta kirjoittamaan."
Hyvä on.
Minä palaan.
"Juuri noin!
Menen kananlihalle, upeaa!"
Hän oli oikeassa.
Siitä tuli koko elokuvan historian toistetuin repliikki.
Se vain osoittaa, kuka oli oikeassa ja kuka väärässä.
ENNAKKONÄYTÖS
Kaipaan tällaiselta elokuvalta tyylikästä toimintaa -
ja jonkun, jota kannattaa.
Tässä on molempia. -Toki.
Toimintaa ja hyviä hahmoja.
Juoni on aika nerokas.
Nähtyäni Terminatorin kokonaan, olin erittäin tyytyväinen.
Kriitikoiden mielipide ja lipputulot eivät aina mene yksiin.
Oli ennennäkemätöntä, että Time Magazine -
nosti elokuvan kärkikymmenikköön.
Se yllätti jopa Jim Cameronin.
Olin yhtäkkiä menestys.
Mutta jotain oli pielessä.
Tarvitsen aina vihollisen.
Vierailetko jonkun luona?
En.
Arnold oli muka paras tulokas 1977.
NÄYTTELIJÄ, KIRJOITTAJA, OHJAAJA
80-luku oli mielenkiintoista, koska toimintasankarin mallia -
ei vielä oltu luotu.
Siihen asti toiminta tarkoitti takaa-ajoja,
kuten Bullitt tai Kovaotteiset miehet,
ja älyä, vihjailua ja sanallista kilpailua.
Taistelija oli pelkkää toimintaa.
Tarina kerrottiin kehon avulla.
Vuorosanoja ei tarvittu.
Se oli mahdollisuus, jota muut eivät hyödyntäneet.
Paitsi yksi tyyppi Itävallasta,
joka ei juuri puhunut.
Sly oli edellä 80-luvulla.
Hänet piti saada kiinni.
Aina kun häneltä tuli elokuva, vaikka Rambo II,
piti keksiä keino päihittää se.
Uutta elokuvaasi, Commandoa, verrataan tietysti Ramboon.
Niitä ei voi verrata.
Minun ei sijoitu viidakkoon.
Entä lihakset? Miten omasi vertautuvat häneen?
Olen voittanut palkintoja, se varmaan riittää.
Arnold kävi hyökkäykseen.
Olimme kilpailijoita kuin Ali ja Frazier.
Suuret soturit samalla polulla.
Vain toiselle on tilaa.
Näyttelimme aivan eri tavoilla.
Hän oli aina ylivoimainen.
Hänellä oli kaikki vastaukset, keho ja voima.
Se oli hänen hahmonsa.
Kop kop.
Yritin olla se kaveri, joka ei ole kovin lahjakas.
Sain koko ajan turpaani.
Arnoldille ei käynyt kuinkaan.
Hän tappeli lohikäärmettä vastaan saamatta naarmuakaan.
Vihanpito oli todellista.
Kaipaat vähän rautaa ruokavalioosi.
Emme voineet olla samassa huoneessa. Meidät piti erottaa.
Kilpailimme kaikesta.
Vanha paskiainen.
Piti olla treenattu ja öljytty.
Mikä hätänä?
Elokuvien piti olla rajumpia.
"Jos Stallone tappaa 15, minä tapan 30."
Kenellä on isompi veitsi.
Jää roikkumaan.
Tai isompi ase.
Lopulta meillä oli kanuunat kädessä.
Sly ja minä kävimme sotaa.
Hän halusi olla ykkönen.
Valitettavasti hän onnistui.
Ilman Stallonea en ehkä olisi ollut niin motivoitunut -
tekemään kaikkia 80-luvun elokuviani.
Olen kilpailuhenkinen.
Elämäni on aina ollut sellaista.
Kun olin lapsi,
veljeni lähti Graziin yläkouluun.
Bussipysäkille piti kävellä puoli tuntia metsän läpi.
Veli pelkäsi pimeää.
Oli pelottavaa kävellä kotiin.
Minun piti mennä varmistamaan, ettei veli itke kotimatkalla.
Minun piti todistaa olevani rohkeampi.
Halusin vanhempien olevan ylpeitä. Halusin näyttää,
että onnistun.
Vuonna 1985 -
vein Marian Itävaltaan.
Thaliin. Kotikylääni.
Menimme Thalerseelle.
Järvelle kylän lähellä.
Minulle oli tärkeää, että hän sai nähdä, mistä olen kotoisin.
Mistä kaikki alkoi.
Sanoin hänelle,
että voisimme mennä veneretkelle.
Keskellä järveä vedin esiin sormuksen -
ja kosin häntä.
Yllätin hänet.
Häät pidettiin Hyannis Portissa.
Samassa kirkossa, jossa tapasin Marian isoäidin,
Rose Kennedyn.
Suurimmat häät joissa olen ollut.
Siellä oli ainakin 500 ihmistä.
Tunsin 10 prosenttia.
Miten rakastan sinua?
Lasken kaikki tavat
Rakastan sinua
Hengityksellä
Hymyllä ja kyynelillä
Koko elämälläni
Minä, Maria… -Minä, Arnold…
Otan sinut, Arnold… -Otan sinut, Maria…
Myötä- ja vastamäessä, terveydessä ja sairaudessa.
Rakastan sinua -
Ja kunnioitan sinua… -Päivieni loppuun.
Mitäs nyt?
Voit suudella morsianta.
Olen aina pitänyt itseäni onnekkaana paskiaisena.
Olen onnekas, koska menestyin sekä elokuvissa -
että yksityiselämässä.
Harva voi sanoa onnistuneensa molemmissa.
RASKAUS EI HIDASTA
Ja isäksi tuleminen.
Se on ihan eri juttu.
Siitä puhutaan paljon, mutta sitä ei voi ymmärtää.
Kun Katherine syntyi,
seurasin sitä kyyneleet silmissä.
Tunteet vyöryivät yli -
sen uuden elämän edessä, jonka olin luonut Marian kanssa.
Ymmärsin, että se on aivan eri maailma.
Sellainen ilo oli hätkähdyttävää.
Se myös motivoi jatkamaan uraa.
Mutta antoi samalla lisää ajateltavaa.
Pidän siitä, kun luen sitaatteja -
ja totean voivani sanoa samaa.
Ted Turnerin "Aikaisin nukkumaan, aikaisin ylös, tee töitä ja mainosta" -
on sellainen.
Törmäsin Arnoldiin ensimmäistä kertaa,
kun olimme hiihtämässä Coloradossa.
Hän oli tulossa Snowmass-kerholta.
Hän pysähtyi ja osoitti minua:
"Sinä olet se haamujengityyppi."
KIRJOITTAJA, OHJAAJA
Minähän sen tein.
"Voisin olla Haamujengissä."
Se oli fiksu tapa kertoa,
että hän osaa tehdä komediaakin.
Kävimme illallisella ja hän yllätti.
Hän puhui hyvin.
Älykkyys ja huumori näkyivät.
Sanoin, että joskus vielä teemme elokuvan.
Myöhemmin minä ja Danny DeVito olimme Disneyn ennakossa.
Jokin niissä kahdessa herätti ajatuksen,
että he sopisivat näyttelijäpariksi.
Ivan Reitman soitti aivan yllättäen.
NÄYTTELIJÄ
"Entä jos sinä ja Schwarzenegger olisitte veljeksiä?"
Sanoin, että se on mahtava idea.
Olin New Yorkissa lasteni kanssa.
Nousin autosta hotellin luona.
Tappelin laukun kanssa ja tunsin käden olkapäällä.
Joku tarttui laukkuun. Luulin että ovimies.
Se olikin Schwarzenegger.
Hei, Danny! Kiitos, Arnold.
Se oli ensitapaamisemme.
Jotta juttu toimii, se pitää uskoa älyttömyydestä huolimatta.
IDENTTISET KAKSOSET
Onko minulla veli?
On.
Sinut lähetettiin orpokotiin Los Angelesiin.
Minusta tuntui, että naiivi ja hyväuskoinen hahmo toimisi.
Hän on varmaan ihan kuin minä!
Kirjoitimme sen niin.
Osa ohjaajan työtä oli hyödyntää kaikki mahdollisuudet,
Arnoldin hahmon syventämiseksi.
En varsinaisesti tykännyt vitsien heittelystä.
Ajattelin aina, että fyysinen esitys on paras tapa.
Parhaat koomikot vähättelevät parhaansa mukaan.
Repliikit piti aina kirjoittaa minua varten.
Lupasin tappaa sinut viimeisenä.
Niin teit.
Valehtelin.
Kuuluisimmat vuorosanani eivät sovi komediaan.
Se oli mielenkiintoinen vaihdos.
Jos joku juttu toimii hyvin, siitä on vaikea päästä eroon.
Se oli heti selvää.
Sovimme yhteen.
Nimeni on Julius, olen kaksoisveljesi.
Ilmiselvästi.
Luulin jo katsovani peiliin.
Emme ole identtiset.
Sitten aloimme peilata toisiamme.
Identtiset kaksoset oli ensimmäinen yli sata miljoonaa tuottanut elokuvani.
Kaikilla on se elokuva hyllyssä.
Ainakin pankkitilini sanoo niin.
ONNELLISET JA RIKKAAT KAKSOSET
Tapasin Arnoldin Halloween-juhlissa.
LIIKEKUMPPANI, YSTÄVÄ
Kasvoin itävaltalaisessa perheessä. joten meitä yhdistivät hiihtäminen,
viininleikkeet ja nahkahousut.
Hän sanoi, että alkaa tienata kunnolla ja haluaa sijoittaa laajemmin.
Hän pyysi minut hoitamaan raha-asioitaan.
Odotus on ohi.
Planet Hollywood avautuu alueellamme.
Hänen vaikutusvaltansa 80-luvulta 2000-luvulle oli valtava.
ELOKUVATEOLLISUUS TEKI TÄHDEN
Hän auttoi sikaribuumissa.
Sikareista tuli yhtäkkiä iso juttu.
Hän oli maailman suurin elokuvatähti ja aina sikari suussa.
Kukaan ei käyttänyt isoja kelloja.
Hummerit. Arnold oli mukana kehittämässä ensimmäistä niistä.
Koko ajatus siirtymisestä isompiin autoihin ja katumaastureihin -
oli osa sitä.
Hänen brändinsä.
Olen äijä. Kova jätkä.
Poltan sikarini missä haluan.
En joudu piiloutumaan, kuten sinä.
Tuo on schmähiä.
Pelkkää paskapuhetta.
Schmäh pitää hallita, jos haluaa myydä.
Voisi sanoa hevonpaskaa.
Parhaiten sen voi kääntää niin.
Salin mainostaminen seksiä parempana.
Pelkkää schmähiä.
Tykkäsin aina isoista sotilasajoneuvoista.
Ensin oli Hummer, sitten tankki.
Tankkia ajaessa pitää olla sikari suussa.
Se näyttää röyhkeämmältä.
Se on vain schmähiä.
TERMINATOR 2 - TUOMION PÄIVÄ
Terminator 2. Hän palasi. -Niinpä.
Jatko-osassa ei saa kertoa samaa tarinaa.
Terminator ykkösessä olin paha kone, joka tuhosi kaiken tieltään.
Kakkosessa sanon:
"Vannon…"
…etten tapa ketään.
Aluksi Arnold vastusti ajatusta.
Kävimme läpi käsikirjoitusta.
Huomasin, ettei hän ollut oma hilpeä itsensä.
Sanoin: "Et näköjään pidä siitä."
Hän sanoo: "Jim.
En tapa ketään."
Tule mukaani, jos haluat elää.
Olet hyvä tyyppi, suojelija.
"Hyvä on", hän sanoo.
"Voinko ampua jalkaan?"
Sovitaan sitten niin, jos se auttaa.
Hän sanoo: "Hyvä."
Mitä helvettiä teet! -Hän jää henkiin.
Pari päivää ennen kuvauksia Jim Cameron kutsui meidät syömään.
Linda saapui ja otti puseronsa pois.
Näin hänen kätensä.
Suonet olivat näkyvissä hauiksissa ja ojentajissa.
Kuin kehonrakentaja, mutta pienoiskoossa.
Olin tosi ylpeä, kun Arnold näki sen.
Uskomaton paskiainen. Hän on minua paremmassa kunnossa.
Kuvauksissa Arnold sai puhua muulle ryhmälle.
Näyttelijät pyrkivät yleensä totuuteen.
Se on osa prosessia. Arnold käski unohtaa sen.
Hänelle puolet työstä oli tehdä elokuva ja loppu oli myyntiä.
Pitää olla mukana.
Täytyy kertoa kaikille, miksi elokuva on hyvä.
Sama se, jos muut kieltäytyvät, koska ovat hemmoteltuja.
"Olen tähti, en myy elokuvia.
Sinä myyt, minä olen taiteilija."
Paskapuhetta. Elämässä kaikki pitää myydä.
Elokuva ei netonnut 50 miljoonaa.
Se nettosi yli 200 miljoonaa, enemmän kuin mikään siihen asti.
Arnold Schwarzenegger tuhosi kilpailijat.
Miksi hän esittää hyvää kyborgia?
Jonakin päivänä hän vielä pyrkii senaattiin Kaliforniasta.
Hän ei halunnut pilata sitä jäämällä vuoden 84 pahikseksi.
Pieni teoria, mutta minun.
Suuri uutinen. -Niinpä.
Planeetalla ei varmaan ole ketään,
joka ei tunne tuota miestä verhon takana.
Hän on lipputulojen kuningas.
Tänään oli uusimman elokuvan, Last action heron, ensi-ilta.
Aplodit Arnold Schwarzeneggerille.
Kun Last action hero tuli ulos,
olin huipulla Terminator kakkosen jälkeen.
Se oli vuoden menestynein elokuva.
Koko maailmassa, ei vain Amerikassa.
Siinä vaiheessa kaikki olivat perässäni.
Kaikki eivät ihaile Schwarzeneggerin uutta elokuvaa,
Last action hero.
Jotkut arvostelut ovat olleet suorastaan inhottavia.
Last action hero on harmillisen lähellä floppia.
En voi kuvailla,
miten järkyttynyt olin.
Se satuttaa.
Se loukkaa tunteita ja on noloa.
Oli noloa lukea katsojalukuja.
Muistan soittaneeni lauantaiaamuna. En ollut juuri lukenut uutisia.
"Miten leffa meni", kysyin.
Hän sanoi:
"Surkeasti."
Hän kuulosti siltä, että itkisi sängyssä.
Se oli iso isku hänen brändilleen.
Se järkytti häntä.
Kysyin: "Mitä aiot tehdä?"
Hän sanoi:
"Hengaan vain yksinäni."
Ainoa kerta, kun kuulin hänen olevan allapäin.
En halunnut nähdä ketään viikkoon.
Mutta menin eteenpäin.
Anoppini sanoi aina:
"Mennään eteenpäin.
Liikkeelle aina vain."
Se on hieno viesti.
Last action heron jälkeen Bobby Shriver soitti.
Hän kehui La Totalea. Se oli tuntematon ranskalaiselokuva.
Se oli viihdyttävä ja hyvin tehty. Konsepti oli tosi virkistävä ja uusi.
Joten soitin Cameronille ja sanoin: "Jim.
Sinun pitää nähdä tämä."
Arnold esitteli projektin johon uskoo. Hän ei ollut tehnyt niin ennen.
Se voisi olla hauskaa.
Hän oli tehnyt komediaa. Hänellä on huumorintajua.
Ja se olisi hyvä toimintaelokuva.
Hän halusi tehdä siitä ison. Olin samaa mieltä.
Saisinko nähdä kutsunne?
TOSI VALHEITA
Toki. Tässähän se.
Makuuhuoneeni puhelin soi.
NÄYTTELIJÄ
Kuulin tämän:
"Hei, Jamie. James Cameron tässä.
Kirjoitin elokuvan sinulle ja Arnold Schwarzeneggerille."
Putkimies soitti. Hänen pitää kaivaa laatoituksen alle.
Se maksaa 600 dollaria.
Ei haittaa.
Haittaa. Se on kiristystä.
Mitä sanoit hänelle?
Makasin hänen kanssaan, sain satasen alennusta.
Hyvin keksitty. Heippa.
Arnold oli todella reilu koko työryhmälle.
Hänen ovensa oli aina auki.
Maria ja lapset olivat siellä.
Se oli ihanaa.
Olin kuvauksissa vapaampi kuin koskaan.
Kurkota.
Sitten se oli valmis.
Puhelin soi.
Se oli Jim Cameron.
Hän sanoi: "Kävin Arnoldin luona.
Kysyin häneltä -
voiko sinun nimesi laittaa elokuvan nimen yläpuolelle.
Asianajajat ja agentit saavat valtavasti rahaa -
nimien järjestelystä.
Se on isoa bisnestä.
Hänen uhmakkuutensa ja egonsa,
tai kaikki se, mikä tekee hänestä hänet,
ei estänyt häntä -
antamasta tilaa minulle.
Se oli koskettava hetki,
ja se elokuvahan muutti elämäni.
Kuin feeniks, joka nousee Last action heron tuhkasta,
Schwarzenegger palaa vahvempana kuin koskaan.
Tosi valheita on kultaa ja menee ykköspaikalle.
Olin taas palannut.
Arnold palaa, kun sanoo niin.
Seuraavaksi tuli Ivan Reitmanin ohjaama Junior.
Minustakin tulee äiti.
Sitten Eraser - suojelija tuotti yli sata miljoonaa.
Mikä tappoi dinosaurukset?
Jääkausi!
Ja sitten Batman ja Robin.
Kaikki oli hienosti.
Se on näytelmää.
Elämä on näytelmä.
Epäonnistumiset on otettava menestysten mukana.
Niin se menee.
Hei. Mitä teet iltapäivällä?
Tule käymään, äiti tekee omenastruudelin.
Tai sitten ei tee.
Kun veljeni ja isäni kuolivat,
olin ainoa jäljellä perheestä.
Piti vaihtaa isommalle ja miettiä äitiä enemmän.
Vuonna 1974 hän asui luonani pari viikkoa ja piti siitä.
Aloin arvostaa äitiäni enemmän,
kun vietimme aikaa yhdessä.
Hän kävi kaikilla kuvauspaikoilla.
Hän otti kuvia,
laati albumeita, vei niitä Itävaltaan -
ja esitteli ylpeänä kaikille ystävilleen.
Itävallassa on kaksi asiaa, joista ei puhuta koskaan.
Yksi on raha.
Toinen on terveysongelmat.
Vuonna 1997,
Batman ja Robinin kuvausten jälkeen,
äiti asui luonamme.
Eräänä aamuna -
Maria sanoi: "Arnold on sairaalassa sydänleikkauksessa.
Äitini sanoi: "Mitä?"
Kun heräsin leikkauksen jälkeen,
lääkäri istui sängyllä ja piti minua kädestä.
Hän sanoi: "Olen pahoillani.
Se ei onnistunut.
Yksi läppä petti ja keuhkoihin alkoi tulla verta.
On leikattava uudelleen heti."
Minua alettiin valmistella siihen.
Sanoin itselleni:
"Mitä hittoa tapahtuu?
En ole saanut nukutusainetta ja kaveri on veitsi valmiina."
Lääkäri sanoi:
"Odotamme viime hetkeen. En halua menettää sinua."
Kysyin vain: "Mitä?"
Sitten sain nukutuksen.
Se oli täpärällä.
Heräsin 16 tuntia myöhemmin.
Leikkaus onnistui.
Äiti tuli sairaalaan ja haukkui, koska en ollut kertonut.
"Miten saatoit, olen äitisi.
Sinun pitää kertoa kaikki."
Se oli liikaa hänelle.
Vuotta myöhemmin puhelimeni soi.
Äiti oli käymässä isän haudalla.
Hän kuoli haudalla ollessaan.
Niin.
Äitini kuoli samaan läppävikaan, joka minulla oli.
Hän kieltäytyi leikkauksesta.
Hän sanoi: "Jos Jumala haluaa minut,
hän saa minut."
Mietin mitä teen.
Se oli niin syvällä, etten tajunnut sitä.
Että ehkä etsin yhä äitini hyväksyntää.
Kenen vuoksi nyt teen kaiken?
Paljon onnea vaan
Haluan kiittää kaikkia tänne tulleita.
Melkoinen vuosi. Sitä ei tarvitse kerrata.
Tapasin Arnoldin kun hän oli juuri täyttänyt 30.
Pian olemme olleet yhdessä 20 vuotta.
Se on saavutus.
Uskokaa pois.
Leikkauksen jälkeen olin vuoden pois töistä.
Studiot alkoivat soitella agentille.
"Tätä elokuvaa lykätään.
Tuota pitää vielä harkita."
Muutoksia tehtiin.
Aloin menettää rooleja.
Toimintatähti,
jota ei voi tappaa valkokankaalla,
oli kuolla.
Pelkäsin, että urani pysähtyy kokonaan.
Tiesin että ensimmäisessä elokuvassa -
vakuutusyhtiö tulee vahtimaan jokaista liikettä kuvauksissa.
He katsovat eroaako suoritukseni siitä,
millainen se oli ennen sydänleikkausta.
Jumalani.
Auta minua.
Anna minulle voimaa.
Silloin totesin,
että on uusi päivä.
Mennään eteenpäin.
Käy!
SIVULLISET UHRIT
Sivullisiako? Tässä!
Kerran olin maailman isoin elokuvatähti.
Saatoin kysyä Sonylta,
Warnerilta, Universalilta, Disneyltä, keneltä vain,
ja saisin heiltä roolin.
Mutta en halunnut sitä. Janosin uutta haastetta.
Olin saavuttanut kaiken, kuten kehonrakennuksessa.
Ei ollut mitään valloitettavaa. Vain samaa vanhaa.
Tehdään jotain uutta ja jännää.
Kun tapasin Marian -
pääsin mukaan Hyannis Portin keskusteluihin.
Siellä puhuttiin politiikasta ja sen ongelmista.
Se oli kiehtovaa.
Ajatus kansan palvelemisesta.
Marian äiti Eunice esitteli Special Olympics -järjestön.
Ihastuin siihen.
Presidentti Bush nimitti minut -
johtamaan Presidentin fysiikka- ja urheilukomiteaa.
Tajusin, että se on hauskaa.
Hyvä!
Olin onnellisempi kuin kuvauksissa.
Olin ansainnut kaikki rahani Amerikan ansiosta.
Miksen lopettaisi sitä ja antaisi takaisin?
Vuosien mittaan mieleeni piirtyi uusi kuva.
Politiikka kiinnostaa minua.
Moni sanoo, että ennemmin tai myöhemmin,
ehkä filmiuran jälkeen, siirryn politiikkaan.
Schwarzenegger, poliitikko? -Aivan.
Miksi kuulen jatkuvasti siitä, että siirtyisit politiikkaan?
Naiset ja herrat, Arnold Schwarzenegger!
En enää uskonut, että hänellä olisi rajoja.
Monessa asiassa on järkeä, koska olen tuntenut Anroldin 40 vuotta.
Hän on koko ikänsä ollut menossa kohti jotain isompaa.
Politiikka oli hänen kohtalonsa.
Kaikki muu oli lämmittelyä.
Hän tuli ja räjäytti koko poliittisen järjestelmän.
KANSLIAPÄÄLLIKKÖ, 2005-2011
Tulimme tänne siivoamaan!
Näetkö huipun?
Sille pitää kiivetä.
Mitä se vaatiikaan.
Menen sen perään.
Tekstitys: Juhani Tamminen