𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
En original-animeserie från Netflix
Baki tog med mig till sitt gömställe.
Det var konstigt.
Det var ett bostadsområde,
men det var lika nerklottrat som en offentlig toalett i centrum.
Tittade man noga,
var det mest hån mot Baki.
Så mycket klotter.
De är chanslösa mot mig,
så de slåss med klotter.
Världens starkaste gymnasieelev.
Till och med på ditt hem.
Baki började stretcha på sitt rum.
Han var otroligt vig.
Det där du sa innan…
Om din skuggboxningsmotståndare.
Ja.
Att Iron Michael bara var uppvärmning.
Visst ska du slåss mot din pappa?
Farsan och jag drar inte riktigt jämnt.
Är inte din pappa stark?
Den entydiga mästaren bland allt liv på jorden, utan konkurrens.
Lejon, tigrar, elefanter, späckhuggare…
Inte ens cancerceller har en chans.
Hans pappa är en fiende, men när han pratade om pappans styrka
lät han ändå stolt på nåt vis.
Så för att förbereda dig för att slåss mot din pappa
ska du möta en stark motståndare nu?
En man som är ännu starkare än Iron. Hurdant monster kan han vara?
Hörru.
Han är här nere.
Är det en källare?
Källaren är tom och mörk.
Ett sterilt rum med bara ett bord där borta.
Öh...
Min farsa har godtagit mig som motståndare.
Han har besegrat en elefant stor som en dinosaurie.
Starkare än ett lejon, en tiger eller brunbjörn.
Jordens starkaste och största afrikanska elefant.
Vem ska jag då slåss mot?
Den kommer!
Rumina…
Motståndaren som är starkare än elefanten är redan här.
Den har varit här hela tiden på skrivbordet.
Va?
Starkare än en elefant? Den där?
Den här…
Just det, en bönsyrsa.
Den där?
När det gäller att slåss en mot en är insekter oöverträffade.
Helt överlägsna alla djur.
-Du skojar. -Jag skämtar inte.
Deras styrka på en helt annan nivå.
Deras styrka?
Tigrar och lejon kan med nöd och näppe släpa byten på 800 kilo.
Om bytet väger 200 kilo är det 3-4 gånger deras egen vikt.
Insekter, då?
De bär byten som väger 7-8 gånger
deras egen vikt och transporterar dem långt utan vila.
Säg att du väger 30 kilo.
Tänk dig att du bär en man på 200 kilo hem från skolan.
Det är omöjligt.
Hjortar kan ofta hoppa tio meter,
men det är rena barnleken jämfört med loppor och gräshoppor.
Om de var stora som människor kunde de enkelt hoppa över tiovåningshus.
Man känner det när man håller dem.
De väger några tusen gånger mindre än vi,
ändå känner man deras styrka i fingertopparna.
Man kunde inte vinna ens om man vägde lika mycket.
Om det där benet sparkade en,
eller om frambenen tog ett fast grepp om en…
Om man fångades av de där betarna, gick man inte helskinnad därifrån.
Och den där bönsyrsan.
Han är den ultimata proffsfajtern.
Den uråldriga kinesiska stridskonsten tanglangquan,
är gjord för att efterlikna bönsyrsorna.
Deras slag, deras krossande, deras bett.
Deras våldsamma natur.
De är bäst på allt de gör.
De har inga svagheter. En komplett kampsportsutövare.
Om de vägde över 100 kilo
skulle de jaga den afrikanska elefanten.
Men den är liten…
Jag ska göra den stor.
Stor som 100 kilo?
Med den här och det här.
Han kommer från fjärran USA. Han existerar faktiskt inte ens längre.
Men jag förde mästaren Iron Michael i sin bästa form
till floden Tamas strand.
Michael existerar inte i vår värld, men han visade sig.
Jag kan frammana det.
Jag kan skapa en fajt mot en bönsyrsa på 100 kilo.
Han rörde sig!
Det är sparken som fällde Iron Michael!
Baki är nervös.
Han fruktar en osynlig, imaginär bönsyrsa som han skapat i sitt sinne.
Ansiktets vinkel ändrades.
Han tittar uppåt.
Vad är det för ett monster han ser?
Precis som Baki sa.
En bönsyrsa på 100 kilo är mycket starkare än tigrar eller lejon på 200 kilo.
Det här är…
Omöjligt!
Kan det hända?
Bönsyrsan har honom i sitt grepp!
Fullträff!
Den är död! En ren träff!
Han borde trötta ut bönsyrsan så att den blir lätt att besegra.
Han borde krossa den.
Han ställer så höga krav på sig själv.
Vanliga stridskonster fungerar inte mot verkliga bönsyrsor.
Bakis rörelser övergick långsamt till nåt annat.
Baki rör sig i ett dunkelt rum.
Han attackerar i tomma luften.
Han blockerar angrepp från tomma luften.
Jag såg hur han försökte att inte missa nånting.
Jag följde Bakis omtumlande rörelser.
Jag fortsatte att se på…
Och då…
Som när man ser ett fodral
och instinktivt vet formen på det fodralet hör till.
Eller när man ser en bokkassett och vet hur stor boken är.
Eller ett sånt här hängsmycke.
Man kan föreställa sig den andra delen.
Man börjar se
i tomrummet…
Sakta.
Formen av nåt som inte existerar. Sakta…
Sakta men säkert…
…börjar man se!
Det Baki hade skapat var bara en insekt, men den vägde över 100 kilo.
När man stod ansikte mot ansikte med den
började man nästan skratta, så hopplöst kändes det.
Och Baki slogs mot en sån sak!
Den är starkast i världen.
Bakis pappa besegrade visst en dinosauriestor afrikansk elefant.
Bortser man från elefantens styrka
har den alltid ett övertag tack vare sin storlek.
Om den var lika liten som en insekt skulle dess styrka motsvara
en larvs.
Och plötsligt…
Bakis höga specialspark.
Hastigheten, tajmingen, allt var precis rätt!
Jag väntade mig en knockout.
Nu förstår jag.
Min onda föraning stämde.
Det finns i princip ingen hjärna i bönsyrsans huvud.
De får inte hjärnskakning som människor.
Attacker mot huvudet är lönlösa.
Han lyckades!
Släpp inte!
Vad är det här?
Han iakttar mig.
Jag är bakom den, men han ser mig!
Inte nog med det, den är skrämmande flink.
Den kommer att äta mig.
Den är så stark!
En styrkemätning med en insekt är vansinne!
Vem än… Vem än motståndaren är.
Människa, djur eller insekt, förändrar det inte vad jag gör.
Det finns bara en sak att göra.
Slåss…
Slåss
som vanligt!
Den är så hård!
Hård som stål!
Men jag ska klara det!
Vad som än krävs ska jag klara det! Jag ska göra det även om inget händer!
Vem bryr sig om plötslig död eller svagheter?
Jag ska göra mitt bästa!
Han klarar det!
En människa har grepp om en bönsyrsas omvända led!
Knäck den!
Stridskonst fungerar inte mot den.
Det här är inte normalt. Så långt ska han inte behöva gå.
Hur effektivt det än må vara att föreställa sig sin motståndare,
finns det ingen framför honom på riktigt.
Han använder skickligt sin fantasi i det här tomma utrymmet
för att skapa en illusion att slåss mot.
Det här är ingen match eller kamp. Han behöver inte gå så här långt.
Det räcker! Du har gjort tillräckligt!
Du måste inte gå så här långt.
Det här är fånigt.
Han lyssnar inte längre.
Trots min oro har det blivit ännu mer realistiskt.
Du känner nästan dess temperatur.
Som jag trodde.
De där ögonen har inga blinda fläckar.
Oavsett hur den är vänd,
ser den alltid varenda vrå av det här rummet.
Jag kan inte fly nånstans.
Fly?
Är jag här för att fly?
Gäller det honom också?
Kommer jag att leta efter flyktställen när jag möter honom också?
Det är inte möjligt.
Tänk! Ett sätt att besegra en bönsyrsa!
Jag kände det under halsen på den. En mjuk punkt.
Jag använde den här attacken.
Det här är toroken!
Jag gör ett försök.
En gång i tiden i Kina…
…fanns det en präst vid namn Shu Amon.
Vad är det där?
En dag såg han nåt ytterst märkligt i skogen.
Va?
En fågel och en insekt som slåss?
En sparv mot en bönsyrsa.
Sparven vinner hur man än ser på det.
Vad nu?
Va?
Herregud!
Till Amons förvåning gick bönsyrsan segrande ur striden.
Jag trodde inte att insekten skulle vinna.
Så här?
Är det här rätt?
Bönsyrsans styrka fascinerade Amon.
Han började grundligt utforska insektens stridstekniker.
Tills han till sist skapade en stridskonst.
Stridskonsten fick förstås namnet:
Toroken!
TOROKEN - BÖNSYRSANS NÄVE
Baki har intagit en ny position.
Den positionen
tycks snarare härma bönsyrsan än vara en stridsposition.
Kampsportsvärlden är grym.
Man följer filosofier som är otänkbara i andra idrotter.
Vad ser man inom kampsporten, men inte i andra sporter?
Det är…
"Vem är den starkaste?"
Baseboll och basket skulle aldrig mötas i en tävling.
Men kampsporten är annorlunda.
Man möts förstås inom samma kampsport,
men de kan möta andra grenar också.
De kan till och med möta andra arter.
Den nyfikna mänskliga hjärnans strävan efter styrka ligger djupt.
Nu har den gått från andra arter till imaginära jätteinsekter.
Baki har slutligen helt lämnat världen där olika arter möts
för den värld där samma arter slåss mot varann.
Det närmar sig.
Såg du, Rumina?
Bönsyrsan har ingen naturlig fiende bland insekter.
Slutet närmar sig.
De har aldrig utstått några attacker.
Deras attacker är starka och spektakulära, men de saknar helt försvar.
Akta dig, Rumina.
Baki kommer att vinna.
Det här draget…
Jag börjar… Nu börjar jag se det.
Jag trodde att den här fulländade kampsportskonstnären var osårbar.
Men här och där urskiljer jag saker jag kan utnyttja.
Jag anar glimtar av svagheter i dess rörelser.
Har jag vant mig vid det?
Vid den här fajten?
Min kropp
anpassar sig!
Min kropp säger hur jag ska handskas med honom.
Baki har förändrats på nåt vis.
Hans uttryck är avslappnat.
Hans rörelser…
De är inte chansartade.
Det var aldrig
bönsyrsa mot bönsyrsa, utan nåt annat.
Ja.
Det var som att iaktta en fågel mot bönsyrsan.
Bönsyrsan som var så våldsam backar nu bara.
Baki verkar ännu mer avslappnad.
Tidigare tittade han uppåt,
men innan jag hann blinka hade han sänkt blicken långt ner.
Rumina.
Om man hittar syrsans svaga punkt,
kvittar det om den väger ett ton eller har naturlig storlek.
Den försvann!
Var är den riktiga nu då?
Där är du ju!
Nu har jag dig!!
Det går inte att förneka. Bakis seger är total.
Undertexter: Jessika Johansson
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇