𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
En original-animeserie från Netflix
Sätt bara fart. Ni kan ju alltid försöka.
Din gamle huvudtränare, Sam D'Amato,
skapade den magnifika "tittut"-kampstilen.
Man håller handskarna så nära käken att de får bitmärken
och skyddar alla vitala delar.
Därefter, genom att snurra, ducka, glida, cirkla
och röra överkroppen i en hisnande hastighet,
skapar man ett nästintill perfekt försvar.
Han är en förstklassig motståndare som bemästrar stilen instinktivt.
Vi, tredje rangens amatörer, ska boxas mot honom.
Det här är…
Kom an!
Vad säger du om vårt simultana trippelslag?
Hur snabb du än är, kan du bara ducka för ett slag i taget.
Om tre slag faller samtidigt, kommer två att träffa.
Till och med du stupar för våra amatörslag om träffarna är rena.
Nej…
Okej, nu är det färdigboxat!
Sluta!
När det gäller teknik, om en kvinna eller ett barn
ska kunna besegra en större man,
är mål nummer ett testiklarna.
Nummer två är att peta ut ögonen.
Men det finns en till avgörande teknik, om det ens kan kallas teknik.
Det är hälen.
Till och med en skolunge på knappt 30 kilo
kan fälla en stor man om ungen stampar honom i ansiktet.
Det är nästan för lätt.
Han var överraskande svag.
Det var snarare som att han fick kämpa mot oss.
Hur som helst…
Det här visar att en ensam person är chanslös mot ett lag.
Det här var ett perfekt exempel på det.
Dags att avsluta.
Ska vi skära av senan som används för att knyta handen?
Håll honom.
-Så här? -Perfekt.
Förlåt, champ.
Det är ett enkelt ingrepp.
Det går på ett kick.
Läppen.
Där.
Jag mår illa.
Guevaru!
Även om ägarens huvud snurrar,
snurrar den där inte alls!
Helt stilla. Det ser inte bra ut.
En sån måne ser man inte varje dag.
Det är inte varje dag man ser hela Munnen samlad heller.
Jag kan inte sova bort det här.
Den kemiska reaktionen som uppstår när ni är tillsammans,
är den sortens samarbete man ser mellan identiska trillingar.
Det måste vara ganska häftigt.
Skurkar, krigare som ses som de bästa…
Alla tycks gå ett hemskt öde till mötes när de träffat er.
Det är mycket intressant.
Jag blir nostalgisk.
Det påminner om min ungdom som pirat.
Vi seglade alltid ut såna här nätter.
Månen var lika galet ljus när vi satte segel.
Amatörer.
När ni betraktade månen kunde jag slagit ut vem jag ville av er.
Med tanke på hur viktigt ert samarbete är, om en av er försvann
skulle ni bara ha en tiondel av er kampförmåga kvar.
Men det hade varit tråkigt, så jag lät er leva.
Var försiktigare.
De är överväldigade.
Munnen, trots sin erfarenhet, överväldigas av unge Guevaru.
Seriöst?
Ni är ganska självsäkra.
Så fort ni intog den här formationen slappnade era ansiktsuttryck av.
Det är för sent nu när vi har bildat den här formationen.
Du har inte en chans längre.
Jaså? Jag ser fram emot det.
Hörru! Din dåre!
Är du en idiot?
Vilken lättnad!
Din jäve…
Accepterar ni det här?
Två av er är rena och snygga, medan den tredje är helt besudlad.
Djävulen som förstörde er relation som en oersättlig trio
ligger på marken framför er.
Lär honom en läxa.
Han skällde värre än han bet.
Var det allt mannen kallad mr Second hade att komma med i styrkeväg?
Vinden.
Vinden är skön.
Vinden?
Åkallade han vinden?
Tidvattnet är inne.
Dags att sätta segel.
Nu fortsätter vi.
Fantastiskt. Vilket otroligt scenario.
Fram till nu.
Tänk efter.
Den oväntade entrén.
Snurran.
Kisset.
Vinden.
Krigsmålningen av lera.
Säger de nåt om vad han kan?
Det är bara effektsökeri.
Ta ditt förnuft till fånga.
Du ska veta att den här formationen är ännu dödligare än vår förra.
Din urinblåsa är tom. Hur besegrar du den här tetraeden?
Så högt du har klättrat!
Mår du bra? Kan du ta dig ner själv?
Han är ett monster!
"Han är omänsklig."
Den känslan fick Läppen, Munnens ledare, och varje cell i hans kropp att fly…
…medan han skvätte en blandning av sitt och en annan mans urin runt sig.
Se där, du tog dig ner själv.
Nu när de tre inte längre kunde förlita sig på samarbetet,
fanns det ingen anledning att ens försöka avgöra fajten.
Han är så stark!
För stark!
Han besegrade Munnen, som nyss vann över Michael,
med ett enda slag.
Wow.
Biträdande fängelsechef Samuels. Stig fram.
Det ser ut att ha varit lite bråk här.
Jag överlåter det åt dig.
Jag går och lägger mig.
-Ursäkta. -Va?
-Nämen se, det är ju Michael! -Hade du glömt bort mig?
Jag har aldrig sett ett sånt knytnävsslag för.
Åh! Vilken ära! Tänk att få höra det av världens starkaste boxare.
Om inte du hade kommit,
hade mitt liv som boxare definitivt varit över.
Vad säger du?
Vi är ändå cellkamrater!
-Du hade glömt bort mig! -Det är ingen fara. Inte alls!
-Second. -Va?
Jag tackar Gud att jag fick dela cell med dig.
Men självklart tackar jag dig ännu mer.
Tack, bossen.
Jag var uttråkad denna sömnlösa natt,
men blev glatt överraskad av den fysiska aktiviteten.
Det är jag som ska tacka dig.
-God natt, kompis. -Japp!
Va?
Herr Guevaru.
Baki!
Jag struntar i om du vinner eller förlorar mot Oliva.
Men dagen efter er fajt, vill jag be dig att…
-Nej, jag vill inte bli din älskare. -Va?
Men du får slåss mot mig när du vill.
Även om vinden inte blåser. Även om det är precis här, precis nu.
Är det här?
Är du där, Guevaru?
Där är du ju!
Nej! Sluta!
Jag har nyckeln! Sluta, är du snäll!
Good evening, mr Guevaru.
Oliva. Unchained.
-Se vad du gjorde med dörren! -Häng upp ett draperi eller nåt.
Vilket slags fängelse saknar dörrar? Nej!
Är du Guevaru?
Jag gillar din blick.
Jag gillar uttrycket.
Inte rasande. Inte skrämmande.
Men inte arrogant heller.
Du låter ansiktet visa exakt vad du är kapabel till.
Det är lättare sagt än gjort.
Det är förvisso litet,
men du byggde ett nytt land vid ung ålder. Inte illa.
-Men det är så synd! -Synd?
Gud begåvade dig med
karaktär, intelligens och ledarförmåga av högsta klass.
Men du har en brist, Guevaru!
Precis som jag själv.
Det har du helt rätt i.
Vår ålder till trots gillar vi inte att förlora.
Från småbarn till pojke, från pojke till ung man,
och till sist som vuxen.
Nånting vi borde lämnat bakom oss när vi växte upp.
En obestridlig omogenhet: Viljan att vinna fajter.
Jag blev man och slutade sukta efter godis.
Jag slutade leka med min jojo.
Jag slutade leka tafatt.
Jag slutade leka med leksakssnurror och slutade samla samlarbilder.
Trots det…
Kampviljan levde kvar.
Vi må ha det gemensamt,
men det finns en skillnad mellan oss.
-På vilket vis anser du dig överlägsen? -Jag slåss för nån annan.
Måste en fajt vara för nån annans skull?
Vad tycker du, Guevaru?
Jag anser att behovet att slåss för något eller någon annan
är en svaghet.
Vad säger du, mr Oliva?
Du kommer att förlora.
Du slåss för nån annan, sa du?
För min älskade tjej, förstås!
Hon är bara så söt!
Va? Jag undrade vad svaret skulle bli, men en kvinna?
Vill du visa upp din styrka för din tjej?
Precis när jag tänkte
att ni var de främsta rivalerna, de starkaste motståndarna,
och jag var så glad över att möta er här…
Driver ni två med mig?
Vad är det jag hör? "Kampviljan levde kvar"?
-"Slåss för nån annan"? -Baki.
Prata om vad som är nödvändigt och inte nödvändigt för att slåss?
Sluta nojsa och skryta…
Till och med vilda djur som vill döda varann
sägs samarbeta om det kommer en inkräktare.
Det Baki råkade ut för var oundvikligt.
Svartsjuka?
Bland all världens vätskor
är ingen mer potent än Hanma-blodet.
Stimulansen blev för stark för det.
Nojsade vi för mycket?
Nej, inte lika mycket som du och din tjej.
Så stimulerande!
-En present från henne? -Fel.
Jag köpte den i en stad hon hade bott i.
En stad?
Har den inte tillhört henne?
Skärp dig!
Den stimulansen hade varit alldeles för stark för mig.
Det är inte sant. Ni är ett par, eller hur?
Självklart. Vi älskar varann.
Vi är båda djupt förälskade.
-Jag fattar inte. -Ingen fara.
Ett barn hade inte förstått.
Bara det faktum att den här näsduken har funnits i ett område där hon har bott,
gör att jag känner hennes närvaro.
Som när en turist köper nåt i Liverpool
och känner närvaron av det där legendariska bandet.
Jag är hennes fan på samma vis.
Så vacker är hon!
Vad sägs? Vill du lukta?
Det är den mest väldoftande näsduken i hela världen.
Den mest väldoftande saken i hela världen, är inte den där näsduken.
Undertexter: Jessika Johansson
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇