𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
PŮVODNÍ ANIME SERIÁL NETFLIX
Cože?
Žijí spolu?
Ano.
Pan Oliva žije se svojí milenkou přímo v tomto vězení.
Nejen, že si užívá pohodný vězeňský život, ale může k tomu mít i svoji holku?
Čeho by s takovým vězeňským životem mohl litovat? Co by mohl chtít odčinit?
„Lítost“. „Odčinění“.
Taková slova ho nezajímají.
Jaká je?
To je právě to.
Nikdo ji nikdy neviděl.
Jsi si jistý, že je tady?
Slýcháme o ní už léta.
Ale jen z úst pana Olivy.
Vzhledem k tomu, jak je poblázněný, musí být vážně krásná.
To taky slýcháme jen z úst Nespoutaného… Myslím od pana Olivy.
Určitě kecá.
Mario, tolik se trápím.
Slova na tomto světě nestačí.
Je jich až příliš málo.
Nestačí k vyjádření toho pocitu, který se skrývá za slovy „miluji tě“.
I kdyby.
Jaká slova by dokázala vyjádřit tento pocit.
Tento pocit, který spočívá pod mými hrudními svaly a pohlcuje celé mé tělo.
Jen prostý výraz „miluji tě“ nestačí.
Přicházím dnes s tímto nepopsatelným pocitem tížícím mé srdce.
Víc než láska…
Mario, má lásko, jakpak se ti vede?
Nejspíš si tu imaginární milenku vymyslel.
Jen aby ještě prohloubil tu svobodu, kterou ve vězení má.
Aby ještě upevnil svoji imidž Nespoutaného.
Upřímně, taky jsme tak trochu došli k podobnému závěru.
Ale jestli se to ve vězení rozkřikne…
Všem čtyřem tisícům vězňů zakroutí krkem.
Tak sleduj.
Až znovu vyjde slunce, bude zase jen řadovým vězněm.
Obyčejným bezmocným muklem bez milenky.
Kente, pohlídej mi to.
Dej mi to v aréně.
Nesmíš to otevřít.
Zjeví se totiž déšť, vítr, vlny a blesky.
Au, pálí.
Co se děje, zlato?
Jako vždy jsem přišel, když jsi chtěla.
A přinesl jsem růže, které máš ráda.
Jsi tak neschopný!
Ty neschopný břídile!
Ty flákači!
Ty nenažranče!
Ty hrubiáne!
Ty narcisto!
Ty nevděčné děcko! Budižkničemu! Sukničkáři! Šupáku! Idiote!
Mario, skončila jsi?
No tak. Měj lepší náladu, zlato.
Ty idiote!
Jsem možná idiot, ale šťastný.
Když tě mám po mém boku.
Miláčku!
Počkej!
Miláčku!
To je příliš povzbudivé.
Takové slovo od tebe nemůžu přijmout!
Miluju tě.
Mario!
Jsi tak nádherná!
Všem v aréně se pochlubím!
Ukážu jim, jak jsi krásná!
Je to víc než láska!
Mario!
Ehm…
Co?
Od včerejšího večera to děláš pořád dokola.
Co to posloucháš?
Mluvil jsi o dešti a větru.
O vlnách a blescích.
Moc by nás zajímalo, co je uvnitř.
Odvaha.
Odvaha?
Přesně. Je tam odvaha.
Stalo se to den po rekordním hurikánu.
Ten den jsem měl odplout do Ameriky.
Tam jsi to vzal?
Včera večer, celou noc…
Na takovém místě?
Říkají, že jsi největší strašpytel na ostrově.
Díky.
Jsi na ostrově nejstatečnější.
Bylo to zvláštní vězení.
I když v tam bylo přes 4 000 vězňů, dnes ani vidu ani slechu po dozorci.
Jako kdyby tam, jen na jeden den, nebyli ani žádní vězni.
Už je skoro čas.
Kdo myslíte, že vyhraje?
Oliva.
Já myslím, že ne.
Pan Oliva prý přivede svoji milenku.
Cože? On má přítelkyni?
Kdo ví. Asi to brzo zjistíme.
BEZ VAROVÁNÍ
Vybavování by mělo být zakázané, ale vězni mluvili, jak se jim zachtělo.
Bylo to proto…
Je tady!
Už přichází!
Dnes by nikdo neutíkal.
Pan Druhý!
Pan prezident!
Idiote! To on přesně je!
Nejlepší pirát!
Je to vážně vzrušující, co?
Řeknu jen tohle.
I kdyby se někdo pokusil utéct.
Já se odsud ani nehnu!
Budu dělat, že jsem to neslyšel!
- Už je tady! - Oliva!
Hm? Co to?
Co to nese?
Řediteli!
To si děláš srandu! On to vážně udělal!
Přivedl si milenku…
Je to postel! King-size postel!
- Je na ní ta jeho překrásná milenka! - Nemůžu uvěřit, že to je vážně pravda!
- Jaká je? Vidíš ji? - Nic nevidím!
Tak ji ukaž!
To…
To je…
Jeho milenka?
Pospěšte si a začněte.
Maria, ta legendární milenka.
Když ji spatřili, každý z těch 4 000 vězňů pomyslel na to stejné.
Až se jich později bude někdo ptát, jak Marii někomu popsat?
Jedno bylo jisté.
Samotný výraz „tlustá“ k jejímu popisu nějak nestačil.
Na co čumíte?
Nedívají se na tebe.
Oni tě obdivují, Mario.
Obdivují tvoji krásu!
S takovými blbostmi na mě nechoď! Co by na mě mohli vidět krásného?
Prostě všechno na tobě. Nikdo se neopováží nic namítat.
Je tady 4 000 vězňů a všichni vidí tvoji krásu.
Je to tak, chlapi?
Ten smoking tam zůstal stát.
Jako prázdná ulita právě vylíhnuté cikády. To není možné!
- Tak to je Oliva. - Nikdo ho nemůže porazit.
Odcházím, Mario. Tvůj muž jde dokázat, jak je silný.
Máš rozkošnou milenku.
Nemůžeš si dovolit prohrát, co?
Promiň, Guevaru, ale posloužil jsi mi jen jako nástroj ke srovnání.
Každý má jinou motivaci k boji.
To je ta sklenice!
Tahle je moje…
Otevírá ji!
To by stačilo.
Začněme.
Pane Olivo, mohl bych vás požádat, ať chytíte konec tohoto šátku?
Aha, souboj přes kapesník. To je nostalgie. Hrával jsem to jako dítě.
Souboj přes kapesník.
Pravidla tohoto souboje vznikla v 16. století mezi evropskými šlechtici.
Soupeři drží opačné konce kapesníku.
A rozdávají si rány!
Pravidla jsou velmi jednoduchá.
Kdo pustí, prohraje.
Ten, kdo pustí svůj konec kapesníku, prohrává ve hře, ale ztrácí i svoji čest.
Jednoduchá, ale nemilosrdná hra.
Držení konce kapesníku je triviální.
Představuje ale odhodlání bránit svoji čest.
Je to hra s těmi nejracionálnějšími pravidly.
Tak, J. Guevaru.
Cvičil tě tvůj dědeček, který byl mistrem nindžucu stylu Mugakure.
Vy jste ve volném čase stalker, pane Nespoutaný?
Říká se, že jsi začínal stojkami na pěti prstech.
Pak jsi ale používal jen palec. To vyžaduje neuvěřitelnou sílu v prstech.
Zdá se, že sis zvolil toto pravidlo, protože jsi na tuto sílu pyšný.
Nemám pravdu?
Pokud se bojíš, můžeme to pravidlo změnit.
Ale co se týče síly stisku, taky nejsi žádné ořezávátko.
Ty zvěsti se dostaly až na můj ostrov.
Ohýbání mincí za čtvrtiny.
Drcení plných pivních plechovek.
Zvedání seker i se špalky.
Ohýbání kolejnicových hřebů.
Dobře, to by stačilo.
„Vy jste ve volném čase stalker,“ pane Druhý?
Myslím, že není třeba schovívavost.
Že na mě nebudeš brát ohledy.
Jdeme na to, chlapče?
Jo. Jdeme na to.
Už vím.
Tyhle rány zdaleka nestačí k vyřazení nejsilnějšího amerického bojovníka.
Nemusím ho ale sejmout.
Páni, přímo na bradu.
Nemusí být vyřazený, stačí, aby zapomněl.
Aby zapomněl na ten hadřík. Aby zapomněl na svůj roh.
Stačí zapomenout, že ho drží.
Podívejte!
Jen ten šátek drží Olivovo obří tělo.
A…
Guevaru ho drží oběma rukama.
Ale dívejte, jak ho drží on.
Jejda. Ty jsi změnil úchop?
Držíš ho oběma rukama.
To nevypadá moc dobře.
Šlechtici, kteří vymysleli tyto pravidla, se teď musí v hrobě otáčet.
Myslím, že tě budu následovat a taky upravím svůj úchop.
Nevědomky jsi se přechytl.
Takže můj úchop taky nestačí.
Rád bych ten svůj změnil na tento.
Co na to říkáš?
Malíčkem?
To svému stisku tak věří?
- To je směšné! - Porazí ho i jemný vánek!
Nebo je to strategie?
Slyšel jsem, že aristokraté kdysi jedli a drželi sklenice s vystrčeným malíčkem.
Na první pohled se to může zdát zbytečné, ale držet takto malíček má svůj důvod.
Dělali to, aby šetřili kořením, které bylo tehdy vzácné jako drahé kovy.
Nabírat takto koření bylo součástí dobré etikety.
Jinak řečeno, kdyby si namočili malíček, nabírali by pak příliš koření.
Takže to byl zvyk určený k zachování dobré etikety.
Rozumíte, pane Guevaru?
Pokora. To určitě chápete.
To ta Japonská krev, která vám koluje v žilách.
Volá po pokoře, po ctnosti této Země vycházejícího slunce.
Tak jak dlouho budete ještě pokračovat v tom svém vulgárním sevření?
Vzpomeň si na svoji pokoru.
Tak je to správně, obnov svoji hrdost.
Překlad titulků: Ondřej Zacha
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇