𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
Hva?
Bor de sammen?
Det stemmer.
Mr. Oliva bor sammen med elskeren sin i dette fengselet.
Ikke bare lever han et komfortabelt fengselsliv,
men han får bo her med kjæresten sin i tillegg?
Med et slikt fengselsliv, hvordan skal han gjøre bot eller angre?
"Angre", "gjøre bot"…
Det er ikke ord han bryr seg om.
Hvordan er hun?
Vel, det er saken.
Ingen har sett henne.
Er du sikker på at hun er her?
Vi har hørt om henne i årevis.
Men bare fra Mr. Oliva.
Slik som han holdt på,
må hun være en real skjønnhet.
Det er også noe vi bare har hørt fra Den frigjortes, Mr. Olivas, lepper.
Det må være juks.
Maria, jeg fortsetter å lide.
Det finnes ikke nok ord i verden.
Altfor få…
…til å uttrykke en følelse utover "jeg elsker deg".
Og likevel,
hvilke ord kan vel uttrykke følelsen
som ligger bak brystmusklene mine
og fortærer hele kroppen min?
Det enkle uttrykket "jeg elsker deg" strekker ikke til.
Denne ubeskrivelige følelsen som tynger hjertet mitt,
fører meg hit i dag.
Mer enn kjærlighet.
Maria! Hvordan har du det, vennen?
Han har trolig diktet opp denne innbilte elskeren
for å vise frem friheten han har i fengselet.
For å styrke imaget som Den frigjorte.
Når sant skal sies, så har vi kommet frem til det samme.
Men hvis det ryktet sprer seg gjennom fengselet,
vil alle 4000 fanger bli kvalt i hjel.
Vent og se.
Når solen står opp for andre gang, vil han være en helt vanlig fange igjen.
En stusselig fange uten noen styrke eller elsker.
Kent, ta vare på denne for meg.
Gi den til meg i arenaen.
Du må ikke åpne den.
Da vil det fly ut regn, vind, bølger og lyn.
Det svir.
Hva er galt, vennen?
Jeg har som vanlig kommet på tidspunktet du anga,
og jeg tok med alle disse rosene som du elsker.
Du er så inkompetent!
Din ubrukelige taper!
Døgenikt!
Slukhals!
Råskinn!
Narsissist!
Utakknemlige barn! Lathans! Rundbrenner!
Avskum! Idiot!
Maria, er du ferdig?
Kom igjen. Vær i bedre humør, vennen.
Idiot!
Da er jeg en lykkelig idiot.
Med deg ved min side.
Kjære!
Vent!
Vent, vent, vent!
Kjære!
Det er for stimulerende.
Jeg orker ikke å høre det ordet fra deg!
Jeg elsker deg.
Maria!
Du er så vakker!
Jeg skal vise deg frem til alle i arenaen!
Jeg skal vise dem hvor vakker du er!
Det er mer enn kjærlighet!
Maria!
Altså…
Du har gjort det der om og om igjen siden i går kveld.
Hva er det du hører?
Du nevnte noe om regn og vind,
bølger og lyn…
Vi er nysgjerrige på hva som er inni krukken.
Det er mot.
Mot?
Det stemmer. Det er mot her.
Det var morgenen etter en rekordstor orkan.
Dagen jeg skulle til Amerika.
Var det der du samlet det fra?
I går kveld, gjennom hele natten, på et sånt sted?
Folk påstår at du er den største sveklingen på øya.
Takk.
Du er den modigste på øya.
Det var et merkelig syn.
Selv om det var et fengsel med over 4000 innsatte,
var det ingen vakter å se i dag.
Som om det ikke var noen fanger her i dag.
Tiden er nesten inne.
Hvem tror du vinner?
Oliva.
Jeg tror det motsatte.
Det sies at Mr. Oliva kommer med elskeren sin.
Hva? Har han kjæreste?
Hvem vet? Vi får vel se snart.
INGEN ADVARSEL
Private samtaler var som regel forbudt her,
men de innsatte snakket fritt, for i dag var det tillatt.
Bare på grunn av…
Han er her!
Her kommer han!
Ingen ville prøve å rømme i dag.
Nummer to!
President!
Idiot! Han er jo det!
Den beste sjørøveren!
Det er skikkelig spennende, eller hva?
Jeg sier bare dette.
Selv om noen prøvde å rømme nå,
ville jeg ikke flyttet meg herfra!
Jeg later som jeg ikke hørte det.
Her kommer han!
Det er Oliva!
Hva i…?
Hva er det han bærer?
Direktør!
Du kødder! Han har gjort det!
Han tok med seg elskeren.
Det er en seng! En dobbeltseng, til og med!
Elskeren hans ligger i den! Den smellvakre skjønnheten!
Jeg kan ikke tro det!
-Hvordan er hun? Ser du det? -Jeg kan ikke se noe!
Vis oss!
Dette…
Dette er…
Elskeren hans?
Skynd dere, og sett i gang.
Den legendariske kjæresten, Maria.
Da vi så henne,
hadde alle de 4000 innsatte samme tanke.
Senere i livet,
hvordan skulle de beskrive Maria for noen andre?
Men én ting var sikkert.
Begrepet "tjukk" var langt fra dekkende.
Hva ser dere på?
De ser ikke på deg.
De beundrer deg, Maria!
De beundrer din skjønnhet!
Ikke gi meg den dritten!
Hva kan de mene er vakkert ved meg?
Absolutt alt ved deg.
Ingen kan si noe annet.
Alle de 4000 innsatte kan se skjønnheten din.
Ikke sant, folkens?
Smokingen bare står der!
Som det tomme skallet til en sikade!
Umulig!
Sånn er Oliva.
Ingen kan slå ham.
Sees snart, Maria.
Jeg skal bevise hvor sterk typen din er.
For en vakker elsker du har.
Du har ikke råd til å tape.
Beklager, Guevaru.
Men takk for at du får meg til å ta meg godt ut.
Motivasjonen for å slåss varierer fra person til person.
Det er krukken!
Dette er min.
Han åpner den!
Det holder.
La oss begynne.
Mr. Oliva, kan jeg be deg holde hjørnet av denne bandanaen?
"Taperen taper".
Så nostalgisk. Jeg lekte det ofte som barn.
Taperen taper.
Det var opprinnelig en regel utviklet på 1500-tallet
for dueller mellom adelsmenn.
Mens de holder hvert sitt hjørne av et lommetørkle,
slår duellantene hverandre. Reglene er ekstremt enkle.
Hvis du slipper, taper du.
Som navnet antyder,
vil den som slipper lommetørkleet, altså "taperen",
også tape sin ære.
Et enkelt, men nådeløst spill.
Man griper hjørnet på et lommetørkle, og den trivielle handlingen
representerer duellantenes vilje til å forsvare deres ære.
Det er et spill med uhyre rasjonelle regler.
Så, J. Guevaru,
du ble trent av bestefaren din, en mester innen Mugakure-ninjutsu.
Stalker du folk på fritiden, Den frigjorte?
Det sies at du øvde på hodestående ved å først bruke fem fingre,
og til slutt bare tommelen.
Det krever en utrolig fingerstyrke.
Det virker som du valgte denne regelen fordi du er stolt av den styrken.
Tar jeg feil?
Hvis du har kalde føtter,
kan vi endre regelen,
men når det gjelder fingerstyrke, er du ikke noen svekling selv.
Fortellingene nådde til og med øya mi.
Å bøye en mynt fire ganger.
Å knuse fulle ølbokser.
Å løfte en øks mens stumpen fortsatt sitter fast.
Å bøye en jernbanespiker.
OK, det holder.
Stalker du folk på fritiden, Nummer to?
Du trenger ikke et handikap.
Ingen grunn til bekymring, mener du.
Skal vi begynne, småen?
Ja, det skal vi.
Jeg vet det.
Disse slagene er langt fra sterke nok til å svimeslå Amerikas sterkeste slåsskjempe.
Men jeg må ikke slå ham i svime.
Rett på haka.
Selv om han ikke besvimer, trenger han bare å glemme.
Glemme det lille tøystykket.
Glemme hjørnet.
Bare glemme at han klyper det.
Se på det!
Olivas enorme kropp blir holdt oppe av den bandanaen!
Og…
Guevaru holder fast med begge hender,
men se hvordan han holder det!
Å, endret du grepet?
Du griper det hardt med begge hender.
Det ser ikke kult ut.
Aristokratene som lagde reglene, må snu seg i graven.
Jeg tror jeg følger ditt eksempel og endrer mitt eget grep også.
Du endret grep uten å mene det.
Da duger ikke grepet mitt.
Så jeg vil endre grepet mitt til dette.
Hva sier du?
Lillefingeren?
Er han så trygg på fingerstyrken sin?
Så latterlig!
En bris vil blåse det vekk!
Er det en strategi?
Jeg har hørt at aristokratene i gamle dager
stakk ut lillefingeren når de spiste og drakk.
Det kan virke meningsløst,
men det er et poeng med å stikke ut lillefingeren.
Det var for å spare krydder, som var like verdifullt som edelmetaller.
Det var god etikette å klype krydder på denne måten.
Så hvis lillefingeren ble våt,
ville den dra med seg for mye krydder.
Så skikken ble skapt for å unngå dårlig etikette.
Forstår du, Mr. Guevaru?
Ydmykhet. Du skjønner det sikkert.
Det japanske blodet som strømmer gjennom kroppen din,
forlanger ydmykhet, som er en dyd i Soloppgangens land.
Så hvor lenge skal du fortsette med det vulgære grepet ditt?
Husk å være ydmyk.
Sånn, ja. Gjenopprett stoltheten din.
Tekst: Aleksander Kerr
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇