𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
En original-animeserie från Netflix
Va?
-Sambor? -Just det.
Oliva bor med sin älskade i fängelset.
Inte nog med att han har ett bekvämt fängelseliv,
får han dessutom ha sin kvinna här?
Vad är det för fängelseliv? Vad kan han gottgöra? Eller sona?
"Gottgöra", "sona"…
Det är inga ord han befattar sig med.
Hur är hon?
Tja, det är just det…
Ingen har nånsin sett henne.
Är du säker på att hon är här?
Vi har hört talas om henne i åratal.
Men bara från Oliva själv.
Som han håller på…
…måste hon vara mycket vacker.
Det har vi också bara hört Unchained… Jag menar från Olivas egna läppar.
Det måste vara en bluff.
Maria, jag fortsätter att plågas.
Orden i den här världen räcker inte till.
De räcker inte till
för att uttrycka en större känsla än "jag älskar dig".
Men ändå, vilka ord kunde förmedla den känsla
som ligger innanför mina bröstmuskler
och förtär hela min kropp?
Den enkla frasen "jag älskar dig" räcker helt enkelt inte till.
Med den här obeskrivliga känslan som tynger mitt hjärta,
kommer jag hit i dag.
Större än kärlek.
Maria, hur mår du, min älskling?
Troligtvis har han fantiserat ihop en låtsaskärlek,
för att använda friheten han åtnjuter i fängelset ännu mer.
För att förstärka bilden av att vara okedjad.
Ärligt talat, har vi kommit fram till samma sak.
Men om det ryktet börjar spridas i fängelset
blir alla 4 000 här strypta till döds.
Vänta och se.
Om två soluppgångar kommer han att vara en vanlig fånge igen.
En simpel fånge, kraftlös och utan sin älskade.
Kent…
Vakta den här åt mig.
Ge mig den inne på arenan.
Öppna den absolut inte.
Då hoppar regn, blåst, vågor och blixtar ut.
Aj, varmt.
Vad är på tok, älskling?
Jag har som vanligt kommit på klockslaget du bestämde.
Och jag tog med mig dina favoritrosor.
Du är så inkompetent!
Din värdelösa loser!
Nolla!
Matvrak! Best!
Narcissist!
Otacksamma unge! Odugling! Kvinnotjusare!
Slödder! Idiot!
Är du färdig, Maria?
Snälla… Bli på bättre humör, raring.
Idiot!
Må så vara, men jag är lycklig.
Med dig vid min sida.
Darling!
Vänta!
Darling!
Det är för stimulerande.
Jag kan inte ta emot det ordet från dig!
Jag älskar dig.
Maria!
Du är så vacker!
Jag ska visa alla i arenan!
Jag ska visa dem precis hur vacker du är!
Det här är större än kärlek!
Maria!
-Öh… -Hm?
Du har hållit på så där sen i går kväll.
Vad är det du lyssnar på?
Du sa nåt om regn och blåst,
vågor och blixtar…
Vi vill så gärna veta vad den innehåller.
Mod.
Mod?
Det stämmer. Det är mod i den.
Det var morgonen efter den oerhörda orkanen.
Dagen jag skulle resa till USA.
Samlade du in det där borta?
I går natt, hela natten… På en sån plats?
De säger att du är den vekaste på hela ön.
Tack.
Du är modigast på hela ön.
Det var en märklig syn.
Trots att det var ett fängelse med över 4 000 interner,
var inte en enda vakt på plats i dag.
Som om det just i dag inte fanns några fångar där.
Det är nästan dags.
Vem tror du vinner?
-Oliva. -Jag tror tvärtom.
Hm…
De säger att Oliva ska ta med sin älskade.
-Va? Har han flickvän? -Vem vet? Vi får kanske se snart.
Samtal fångar emellan skulle vara förbjudet här,
men fångarna pratade så mycket de ville, för nu var det tillåtet.
Allt tack vare…
Han är här!
Nu kommer han!
I dag skulle ingen rymma.
-Second! En president! -Idiot! Det vet ju alla.
Bästa piraten!
Visst är det riktigt spännande?
Jag säger bara en sak.
Även om nån försökte rymma just nu,
skulle jag inte röra mig ur fläcken!
Jag låtsas att jag inte hörde det där.
-Nu kommer han! -Det är Oliva!
-Va? -Vad i…?
Vad är det han bär på?
-Direktören! -Det är inte sant! Han gör det!
Han tog med sin älskade…
-En säng! -En dubbelsäng dessutom!
-Hans älskade ligger i den. -Den fantastiska skönheten!
Jag tror inte mina ögon!
-Hur ser hon ut? Såg du? -Jag ser inte ett piss.
Visa oss!
Det…
Det är…
Hans älskade?
Skynda er och sätt i gång.
Hans legendariska kärlek, Maria.
När de såg henne, tänkte alla 4 000 fångarna samma tanke.
Hur skulle de senare i livet beskriva Maria för nån annan?
Bara en sak var säker.
Begreppet "överviktig" räckte inte till.
Vad stirrar ni på?
De stirrar inte på dig. De beundrar dig.
De beundrar din skönhet.
Snacka inte skit! Vad kan de möjligen se som vackert?
Precis allt med dig. Ingen skulle säga nåt annat.
Alla 4 000 fångarna här ser din skönhet.
Inte sant, killar?
-Smokingen står bara där! -Som en ömsande cikadas tomma skal.
-Omöjligt! -Det där är Oliva.
Ingen slår honom.
Jag sticker nu, Maria. För att visa hur stark din man är.
Vilken ljuvlig käresta du har. Du har inte råd att förlora, eller hur?
Beklagar, Guevaru.
Men jag tackar dig för att du axlar rollen som min kuliss.
Alla har sin egen motivation för att slåss.
Han har burken!
Det här är min…
Han öppnar den!
Det räcker så.
Nu börjar vi.
Mr Oliva, kan jag be dig hålla det här hörnet på min bandana?
Förloraren förlorar.
Vilken nostalgitripp. Det spelade jag ofta som barn.
Förloraren förlorar.
En regel som ursprungligen utvecklades på 1500-talet
för dueller mellan Europas adelsmän.
Samtidigt som duellanterna håller i de motsatta ändarna av en näsduk
slåss de med varann.
Reglerna är mycket enkla.
Den som släpper förlorar.
Som namnet antyder,
så mister förloraren, den som släpper sitt hörn, även sin heder.
Ett enkelt, men skoningslöst spel.
Den banala handlingen av att hålla i näsdukens kant
står för viljan att försvara sin heder.
Ett oerhört rationellt spel.
Nu, J. Guevaru…
Du lärdes upp av din farfar, en mästare i ninjutsuns mukakure-stil.
Är stalkning en hobby, Unchained?
Man börjar med alla fem fingrarna när man lär sig stå på huvudet,
för att till sist bara använda tummen.
För det krävs oerhörd fingerstyrka.
Du är nog stolt över din fingerstyrka eftersom du valde den här regeln.
Har jag inte rätt?
Om du får kalla fötter kan vi byta regel,
men du är inte heller nån amatör när det gäller fingerstyrka.
Berättelserna nådde till och med min ö.
Du har vikt ett mynt tre gånger, krossat fulla ölburkar.
lyft en yxa som huggkubben satt kvar på,
böjt en rälsspik…
Okej, det räcker.
Är stalkning en hobby, Second?
Alltså behöver du inget handikapp.
Då finns det ingen anledning till oro, menar du.
Ska vi dra i gång, grabben?
Absolut.
Jag vet.
De här slagen är inte hårda nog för att knocka USA:s starkaste fajter.
Men jag måste inte knocka honom.
Aj, rakt på hakan.
Även om jag inte knockar honom, behöver han bara glömma.
Glömma den lilla tygbiten. Glömma hörnet.
Bara glömma att han håller det mellan fingrarna.
Titta!
Olivas stora kropp hålls bara uppe av näsduken.
Och Guevaru håller fast med båda händerna,
men se hur han håller!
Jaså, bytte du grepp?
Att gripa hårt med båda händerna ser inte coolt ut.
Aristokraterna som hittade på reglerna måste vrida sig i sina gravar.
Jag följer nog ditt mönster och byter grepp själv.
Du ändrade grepp omedvetet.
Mitt duger inte heller.
Så jag byter till det här. Vad sägs?
Med lillfingret?
Är han så säker på sin greppstyrka?
-Det är ju löjligt! -En bris blåser bort den!
Eller är det taktik?
Jag hör att dåtidens aristokrater
åt och höll sina glas med lillfingret rakt ut.
Det kan verka meningslöst när man ser det,
men det finns en anledning att sticka ut lillfingret.
Det var ett sätt att bevara kryddor, som var lika dyrbara som ädelmetaller.
Det var fint bordsskick att nypa kryddorna så här.
Om lillfingret blev vått
skulle de få med sig för mycket av kryddorna.
Det var en vana som skapades för att undvika dåligt bordsskick.
Förstår du, Guevaru?
Ödmjukhet. Det är jag säker på att du har.
Det japanska blodet i dina ådror
vill se ödmjukhet, en dygd i den uppgående solens land.
Så hur länge tänker du framhärda med ditt vulgära grepp?
Tänk på din ödmjukhet.
Just det, återupprätta din stolthet.
Undertexter: Jessika Johansson
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇