𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
PŮVODNÍ ANIME SERIÁL NETFLIX
Vstává!
Postaví se!
- Dokáže se vůbec postavit? - Po takové ráně?
Mí chudáci.
Pro ně…
Mí chudáci!
Guevaru vstal!
Zkusí to znovu. Uvidíme víc!
Věřil jsem, že vstaneš.
„Dnes je dobrý den na smrt.“
Toto rčení používala americká armáda.
Bylo to během Války ve Vietnamu.
Říká se, že to říkávali američtí vojáci v první linii.
Guevaru, zrovna ty bys měl vědět, co ta slova opravdu znamenají.
Ano, je to prachsprostá lež.
Ta věta není o umírání.
Je o přežití.
O přežití tvrdé bitvy, statečném boji a návratu domů.
Přesně tak.
Skutečná pravda je…
Že není žádný dobrý den na smrt.
Dokud nezemřeš!
Vždy musíš žít tady a teď!
Guevaru.
Tohle je konec.
- Mistr zaťal pěst! - Chce to skončit.
„Vítr už sílí…“
Dobře.
„…Musíme zkusit žít.“
Přišel čas zúčtování.
Biscuit Oliva.
Nejsilnější muž v Americe.
Tvá hodnota spočívá v tvém těle.
Rozpětí paží přes 180 centimetrů.
Víc jak 150 kilo svalů. To je v lidských dějinách nevídané.
Ničivá síla, která se rodí v tom těle.
Neumím si ji ani představit.
Ale umím.
Co?
To je ten smoking.
Ten smoking spadl jako na povel!
Dějiny boje holýma rukama a dějiny bojových umění.
Přímo souvisí s dějinami lidstva.
Neustálý koloběh víry v sílu a jejího vyvracení.
Ztráta síly nakonec vedla k osvojení rychlosti.
Svaly, ztráta síly, rovnováha.
Rychlost, úhel a slabina.
Dokonce i v „Čchi“ a práci s dechem došlo k několika technickým reformám.
I ke kreativním inovacím.
Tak vznikla moderní bojová umění.
Ale už od doby kamenné se nic nezměnilo.
Existuje jeden jasný slepý bod.
Jsem jedno ucho.
Řeknu ti to.
Je to „opora“.
Opora?
Dělá to dokonce i čínské bojové umění, s 4 000 lety historie.
Vidí oporu jen v zemském povrchu.
Box.
Sumo.
Žádné z těchto bojových umění nevyvrací důležitost úhlu, jakým tělo tlačí na zem.
Není divu, že se musejí spoléhat na svaly.
Protože neuznávají Zemi jako největší oporu.
Netuší co je ani milimetr pod zemí.
Prostě tam jen stojí.
A ty to teď zažiješ.
Tuhost jádra, ležícího 6 378 000 metrů pod zemí.
Pociťte to, nohy moje!
Do největších hlubin Země.
Ta nejpevnější věc, umístěná ve středu této planety.
Tvrdost zemského jádra!
Guevaru.
Někdo ti chce poblahopřát.
Bosch!
Překonal jsi mě. Odpusť mi.
Něco je špatně. To není možné.
A tento muž tě chce pozdravit.
Co?
Ahoj.
Proč?
Říkají mi nejsilnější na světě, nebo tak něco.
Proč je ten muž tady?
Ale to já nejsem.
Guevaru, to jsi ty.
To jsem si myslel.
- Jak by ne! - Že?
Něco takového.
To se obvykle…
Děje ve snu.
Hej.
Odneste pana Guevaru.
Opatrně a se ctí.
Boj je u konce.
Už nebude zpívat.
Jsi tak silný.
Jo.
Tvá víra ve vlastní tělo byla silnější.
To se lehce řekne.
Guevaru byl silný, ale neměl lásku.
Lásku ke svalům.
Udělal to mnohem dříve než já.
Rozloučil se se svaly, s tou nenahraditelnou láskou.
Ztráta síly? Technika? Rovnováha? Opora?
Guevaru si pohrával s těmito dalšími láskami.
Ale ona se pomstila. Ona je totiž žárlivá. Víš?
Tělo, které tady vidíte, je ve skutečnosti větší.
Tak jak může být tak kompaktní?
- Kompaktní? - Vždyť je obrovskej!
To proto, že ho zatahuju.
Zatahuje?
Ale řekněme, že bych nechal svým svalům volný průchod.
Ta velikost by byla ohromující.
Pravděpodobně by mi rozervala kůži.
Rozdrtila by vás všechny a zničila budovu.
Prorazila by i vnější bránu a dosáhla až do nebes!
Ne.
Ani náhodou. To není možné.
Baki.
Sním ohromné množství jídla.
Nikdy jsem se ještě nedostal pod 10 000 kalorií za den.
I pro olympijské sportovce je těžké sníst víc než 10 000 kalorií za den.
Deset tisíc kalorií.
Japonci mají rádi rýžové kuličky, že?
Takové množství kalorií se rovná asi 500 rýžových kuliček.
Ale sleduj!
Udržuju podkožní tuk na pěti procentech.
Takovou dietu fyzickou aktivitou už spálit nejde.
A pořád jsem na pěti procentech. Nedává to smysl.
Jak to říkáš, tak to nezní jako lež.
Kosmický raketoplán má nádrž větší než samotnou loď.
Musí ji celou spálit, než se dostane do vyšších pater atmosféry.
A proto stále hoří, i teď.
Potlačuju to, co se pořád snaží roztáhnout.
Držím to, uzavírám, zatlačuju a svírám.
Pořád to uzavírám. Nemůžu to pustit, ani na moment.
Tak to jsem netušil.
Kdo by si pomyslel, že to je to, co nás drží na živu.
Žijeme jen díky tomu, že se pozorně udržuješ kompaktní.
Tak to teda velké díky!
Jedna věc je na mně ale úžasná.
I když to dělám, tak se v noci krásně vyspím.
Hej.
Pusť mě.
Ach! Sorry.
Chlapče.
To se mnou chceš tolik bojovat?
Taková síla. Je to jako…
Tak se ukaž! Budu bojovat.
Omlouvám se za to chvástání.
Byla to lež. Nejsem větší než tahle budova.
Já vím!
Ve skutečnosti jsem tyto svaly nevypiloval k boji.
Tohle tělo…
Bylo stvořeno, abych mohl dělat tohle pro tohoto člověka.
Hej. Co to…
Promiň, že jsem tě nechal čekat, Mario.
Hejahou!
Za měsíčního svitu.
Hejahou!
Zvedněte kotvy.
Hejahou!
Za bouřlivých nocí.
Hejahou!
Napněte plachty.
Vedeni jen hvězdami.
Vyrazte za poklady.
Rum už pro teď odložte.
Hejahou!
Za měsíčního svitu.
Hejahou!
Za bouřlivých nocí.
Hejahou!
Napněte už plachty!
Nikdo nic neviděl?
Když jste se vzbudili, byla prázdná?
DRAZÍ MARIO A OLIVO
Není to jen pro mě, ale pro mě a Mariu?
Peníze. Jeho ostrovní měna.
Kapitáne!
Kdy to udělal?
Bylo to z ohledu k vám.
Kdyby chtěl jen tak odejít hlavní branou, má schopnosti to jednoduše udělat.
Asi nemůžete úplně předstírat, že vám nikdy žádný vězeň jen tak neodešel.
Kdyby ano, ztratili byste tvář.
Proto utekl.
Postih za to, že jste si nevšimli, bude daleko nižší, než kdybyste to ignorovali.
Byl ohleduplný. Poděkujte a přijměte to.
Tak.
A co mám dělat s tímhle?
Nemůžeš to použít tady, ani nikde jinde v Americe.
Chápu.
Na světě je jen jedno místo, kde to použít.
Je to pozvánka.
„Pokud to chceš použít, přijeď na ostrov,“ co?
Půjdeš?
Dnes asi ne.
Kde jste byl, šéfe?
- Odskočit si na záchod netrvá měsíc. - Tvá sekera zůstala ve stromě.
Jsem zpátky.
Zpátky?
Oliva.
Oli…
Před měsícem.
Prý je nejsilnější v Americe.
Má ruku silnou 70 centimetrů! Asi takhle?
Zvládl byste ho porazit, šéfe?
Možná to zkusím.
- Nic jiného jsme ani nečekali. - Pane prezidente!
Cože?
Vy jste byl v Americe?
Tak jaký Biscuit Oliva byl?
Byl silný.
Vyhrál jste?
Ne.
Ach!
Tenhle měl znovu dítě! Dokonce dvojčata!
Co, dvojčata?
Počkat, nemáš už…
- Kolikáté to je? - Deváté.
- Máš jich už moc! - No…
Když už jsme u toho, prase staré Sary… Přesně tak, má znovu zácpu!
- Stejně jako minulý měsíc? - Jo, čím ho to krmí?
Nástup!
Neflákejte se, vy šneci! Seřadit! Rychle!
Cela jedna, hlaste se!
- Cela jedna, zde! - Cela dva, zde!
- Cela tři, zde! - Cela čtyři, zde!
Asi vám nemusím opakovat, že jste lidská spodina!
Nemáte vůbec žádnou svobodu. Smíte jen dýchat!
Proklínejte se za to, že se musíte probudit zrovna tady!
- Promiňte. - Co?
Copak, chlapče? Potřebuješ lulat?
- Můžu ven? - Cože?
Chci na vzduch. Jen tak na čtyři pět minut.
Co?
Promiň.
Stůj!
Promiň.
Tak běž!
Utíkej, chlapče!
- Nadechni se čerstvého vzduchu! - A pak prostě běž!
Stůj!
- To je útěk! - On prostě půjde hlavním vchodem?
Sladkého vzduchu svobody se bohužel nenadechneš.
V klidu se vrať, Baki Hanmo.
Docela ses snažil.
Řekneš mi, proč ses rozhodl pro tak bezohlednou akci?
No, doufal jsem, že se ze mě taky stane…
Nespoutaný.
A k čemu jsi zatím dospěl?
Zvládnu to.
Myslím.
Překlad titulků: Ondřej Zacha
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇