𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
Han reiser seg!
Guevaru vil reise seg!
Kan han stå?
Selv etter det slaget?
Mitt stakkars folk.
For dem…
Mitt stakkars folk!
Guevaru reiste seg!
Han skal prøve igjen. Vi vil få se mer!
Jeg antok at du ville reise deg.
"Det er en god dag å dø på."
Hæren fant på det uttrykket.
Under Vietnamkrigen
pleide visstnok amerikanske soldater på frontlinjen å si det.
Guevaru, du av alle burde vite
den sanne betydningen bak ordene.
Ja, det er en blank løgn.
Det handler ikke om å dø.
Det handler om å leve.
Det handler om å overleve kampen,
kjempe tappert og vende hjem i live.
Nemlig.
Den virkelige sannheten…
Er at det ikke finnes gode dager å dø på før man dør.
Man må alltid leve i nuet!
Guevaru.
Dette er finalen.
-Oliva knyttet neven! -Han vil avslutte kampen.
"Vinden stiger."
Greit.
"Vi må prøve å leve."
Det er på tide å avgjøre dette!
Biscuit Oliva.
Den sterkeste mannen i Amerika.
Verdien din ligger i kroppen din.
I en kropp på over 180 centimeter
finnes over 150 kilo med muskler. Det er helt enestående.
Men den ødeleggende kraften i den kroppen
er slett ikke hinsides min fatteevne.
Hva?
Det er…
En smoking.
Den oppreiste smokingen falt, som på kommando!
Nevekampens historie, kampsportens historie,
er forbundet med menneskehetens historie.
En syklus av å ha tro på muskelkraft, og å fornekte den.
Til slutt førte tapet av styrke til at man tilegnet seg fart.
Muskler, styrketap og balanse.
Fart, vinkel og svake punkter.
Med "chi" og åndedrettsøvelser fikk man diverse tekniske reformer
og kreative nyskapninger.
Slik fikk man moderne kampsport.
Men det er ikke blitt gjort fremskritt siden steinalderen.
Det finnes en tydelig blindsone.
Jeg er lutter øre.
Jeg skal si det.
Det er støtte.
Støtte?
Selv i kinesisk kampsport, som har eksistert i 4000 år,
bruker man bare bakken som en overflate.
Boksing.
Sumo.
Ingen av disse kampsportene
stiller spørsmål ved hvordan kroppen presser mot bakken i en vinkel.
Det er ikke rart at de må sette sin lit til muskler.
De innser ikke at jorda er den største støtten.
De er ikke engang klar over hva som ligger en millimeter under bakken.
De bare står der.
Nå vil du få oppleve det.
Hardheten til kjernen som finnes 6 378 000 meter under bakken.
Føl den,
føtter!
Til jordas dypeste dyp.
Det hardeste som finnes, i midten av planeten vår.
Jordas kjerne!
Guevaru.
Han vil gratulere deg.
Bosch!
Du har slått meg. Tilgi meg.
Noe er galt. Dette er ikke mulig.
Og denne fyren vil hilse på deg.
Hva?
Hei.
Hvorfor?
Jeg blir kalt verdens sterkeste, eller noe sånt.
Hvorfor er denne mannen her?
Men det er ikke meg.
Guevaru, det er deg.
Som jeg trodde.
Det sier seg jo selv.
Jaså?
Noe som dette
er vanligvis…
Er vanligvis…
…en drøm.
Hei.
Bær Mr. Guevaru.
Hensynsfullt og varsomt.
Kampen er over.
Vi vil ikke høre mer synging.
Så sterk du er.
Ja.
Din tro på kroppen din var sterkere.
Lett for deg å si.
Guevaru var sterk,
men han hadde ikke kjærligheten.
Kjærligheten til muskler.
På et mye tidligere tidspunkt enn meg
tok han farvel med den uerstattelige kjærligheten til muskler.
Styrketap? Teknikk? Balanse? Støtte?
Guevaru flørtet med de andre kjærlighetene.
Men hun tok hevn.
Hun er den sjalu typen, skjønner du.
Kroppen dere ser nå,
er faktisk ikke den virkelige størrelsen.
Så hvordan holdes den så kompakt?
Kompakt?
Han er enorm.
Det er fordi jeg holder dem inne.
Holder dem inne?
Men la oss si at jeg åpner døra som holder disse musklene inne.
Størrelsen vil mest sannsynlig
rive i stykker huden min der jeg står,
knuse dere alle,
ødelegge bygningen,
bryte ned ytterporten,
og nå helt opp til himmelen!
Nei.
Aldri i livet. Det er umulig.
Baki.
Måltidene mine for én dag
har aldri hatt et kaloriinnhold på under 100 000 kilokalorier.
Selv for atleter på olympisk nivå
er det ikke lett å få i seg mer enn 10 000 kilokalorier om dagen.
Hundre tusen kilokalorier.
Japanerne liker å spise risboller, ikke sant?
Den mengden kalorier tilsvarer rundt 500 risboller.
Men se!
Jeg holder fettprosenten min på under fem prosent.
Kostholdet er langt hinsides det man kan forbrenne med fysisk aktivitet,
men likevel er det bare fem prosent. Det er ulogisk.
Men når du sier det, høres det ikke ut som en løgn.
Romfergen har en drivstofftank som er langt større enn kroppen,
men alt drivstoffet forbrennes før den når den øvre atmosfæren.
Jeg forbrenner kalorier selv nå.
Jeg undertrykker det som prøver å utvide seg inni meg.
Jeg holder det inne og forsegler det,
dytter det inn og forbinder det.
Jeg holder det inne hele tiden. Jeg kan aldri slippe taket.
Det visste jeg ikke.
Hvem skulle tro
at vi alle er i live nå
takket være at du årvåkent holder deg selv kompakt.
Vi er veldig takknemlige!
Det utrolige med meg
er at jeg til tross for dette klarer å sove godt om natten.
Hei.
Sett meg ned.
Beklager.
Guttunge,
er du så ivrig etter en runde med meg?
Denne kraften…
Det er som om…
Kom igjen!
La oss slåss!
Beklager at jeg skrøt sånn.
Det er en løgn at jeg er større enn bygningen.
Det vet jeg!
Og jeg foredlet egentlig ikke disse musklene for å slåss.
Denne kroppen…
…er skapt for å gjøre dette med denne personen.
Hei!
Beklager at du måtte vente, Maria.
Hiv ohoi!
På en månelys natt
Hiv ohoi!
Hev ankeret
Hiv ohoi!
På en stormfull natt
Hiv ohoi!
Heis seilet nå!
Vi følger stjernene
Sett kurs mot skatten
Legg rommen til side frem til da!
Hiv ohoi!
På en månelys natt
Hiv ohoi!
På en stormfull natt
Hiv ohoi!
Heis seilet!
Ingen vitner? Var det tomt da dere våknet i morges?
KJÆRE MARIA OG OLIVA
Det er ikke til meg, men til meg og Maria?
Det er penger.
Det er øyas valuta.
Kaptein!
Når gjorde han dette?
Det var av hensyn til dere.
Hvis han ønsket å gå rett ut hovedutgangen,
er han en mann som lett kunne ha gjort det.
Dere kunne ikke latt som om dere ikke så en fange gå ut gjennom porten.
I så fall ville dere tapt ansikt.
Derfor rømte han sånn.
Straffen deres blir mildere
for ikke å ha sett det enn hvis dere hadde ignorert det.
Han var omtenksom.
Dere bør være takknemlige.
Nå,
hva skal jeg gjøre med denne?
Du kan ikke bruke den her, og ikke noe annet sted i USA heller.
Jeg skjønner.
Du kan bare bruke pengene ett sted.
Det er en invitasjon.
"Kom til øya hvis du vil bruke den"?
Skal du dra?
Kanskje ikke i dag.
Hvor var du, sjef?
Det tar ikke en måned å gå på do!
Øksa di sto fortsatt i treet!
Jeg er tilbake.
Tilbake?
Oliva.
Oli…
For en måned siden…
Han er visstnok den sterkeste i Amerika.
Armen hans er 70 centimeter tykk! Omtrent sånn.
Kan du slå ham, sjef?
Kanskje jeg skal prøve.
-Jeg forventet ikke noe mindre. -Herr president!
Hva?
Dro du til Amerika?
Så hvordan var Biscuit Oliva?
Han var sterk.
Vant du?
Nei.
Denne fyren fikk barn igjen!
Tvillinger!
Hva, tvillinger?
Vent, har du ikke…
-Hvor mange er det? -Ni.
Du har for mange!
Vel…
Apropos! Grisen til gamle Sara!
Ja visst! Den er forstoppet.
Som i forrige måned?
Ja, hva er det hun fôrer den med?
Opprop!
Ingen somling, snegler!
Still dere på rekke!
Celle én, meld dere!
-Celle én til stede! -Celle to!
-Celle tre til stede! -Celle fire!
Jeg trenger ikke å fortelle dere igjen at dere er avskum.
Dere har ingen frihet.
Dere får bare lov til å puste!
Dere har dere selv å takke for at dere sitter her!
-Unnskyld meg. -Hva?
Hva er det, gutt? Må du tisse?
Kan jeg gå ut?
Hva?
Jeg vil bare trekke litt luft i fire eller fem minutter.
Hva?
Beklager.
Holdt!
Beklager.
Sees senere!
Gå, gutt!
Trekk mye frisk luft!
Og så kan du stikke!
Holdt!
Han rømmer!
Skal han bare gå ut?
Du får dessverre ikke trekke frisk luft.
Gå rolig tilbake, Baki Hanma.
Det var litt av en innsats.
Kan du fortelle meg poenget med denne dumdristigheten?
Vel, jeg tenkte at jeg også kunne bli
frigjort.
Og hva er konklusjonen din nå?
Jeg kan klare det.
Tror jeg.
Tekst: Aleksander Kerr
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇