𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
‫- סדרת אנימה מקורית של Netflix -‬
‫בניין אפס. כאן בניין א'. עבור.‬
‫כאן בניין אפס. בניין א'. עבור.‬
‫יש לי כעת אימות חזותי של באקי האנמה. עבור.‬
‫רות. דווח בפירוט. עבור.‬
‫כיתת היורים מחזיקה כעת את באקי האנמה.‬
‫נראה שהמנהל מטיף לו. עבור.‬
‫זו בטח תהיה הטפה ארוכה.‬
‫תהיה סבלני ותמשיך לעקוב אחר המצב. עבור.‬
‫רות.‬
‫אמשיך במעקב בסבלנות. עבור.‬
‫בהצלחה. רות, סוף.‬
‫אתה מתנהג די קשוח.‬
‫אפילו במצב העגום הזה,‬
‫אתה טוען שאתה יכול להיות‬ ‫כמו "חסר המעצורים", לא כבול על ידי אף אחד.‬
‫האם אני צודק בהנחה‬ ‫שאתה מאמין שאתה יכול לברוח מהמצב הזה?‬
‫כמובן.‬
‫כמה מרגש.‬
‫כיתת היורים הקיפה את באקי האנמה. עבור.‬
‫כמה טוב מצידם. עבור.‬
‫אפילו עכשיו?‬
‫כן.‬
‫אשמח לשמוע מה גורם לך להאמין בכך.‬
‫ואז, תוכל להראות לי איך היית בורח?‬
‫אני כבר עושה את זה.‬
‫או-הו!‬
‫מה?‬
‫שברתי אותם קודם.‬
‫מתי?‬
‫כשנכנסת לחלל שלי.‬
‫עם זה.‬
‫לא ייתכן.‬
‫וזה לא היה רק אתה.‬
‫ששת היורים כאן.‬ ‫לקחתי את כל הכפתורים השניים שלהם.‬
‫מה?‬
‫במילים אחרות, כאן.‬
‫לקחתי את הכפתורים‬ ‫מהנקודה החלשה ביותר בגוף.‬
‫לוקח להם המון זמן.‬
‫התוכנית שלך הסתיימה בכישלון,‬ ‫ברגע שהקפתם אותי.‬
‫השחצנות שלך, המחוזקת על ידי הרובים שלך,‬
‫גרמה לך להיכנס קרוב מדי לחלל שלי.‬
‫אפילו עכשיו,‬
‫אם מישהו כאן לוחץ על ההדק,‬
‫והם לא בדיוק פוגעים בצרבלום‬ ‫ששולט בעצבים המוטוריים שלי,‬
‫אני בהחלט אעשה מהלך.‬
‫כמובן, במצב כזה,‬ ‫אני אקח הרבה יותר מכפתורים.‬
‫אולי אמחץ את המפשעה בבעיטה,‬
‫או אנקר את הגרון,‬
‫או אנקב את הפילטרום.‬
‫בכל מקרה, לפחות שניים מתוך השישה ימותו.‬
‫חוץ מזה, אף אחד מהם‬ ‫לא יודע את מיקום הצרבלום.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫ירייה בראש או בלב זה מוות מיידי.‬
‫זה היגיון פשוט.‬
‫הגיע הזמן להפסיק להקשיב‬ ‫לשטויות של הילד הזה.‬
‫תירו בו בברך ותלמדו אותו לקח.‬
‫הם לא יכולים לעשות את זה.‬
‫חבל מאוד, מנהל הכלא.‬
‫הם מבינים.‬
‫הם מבינים את העובדה שהם למעשה בני הערובה.‬
‫מנהל הכלא, אני לא רוצה להטריד אותך,‬ ‫אבל אתה מוכן לשים לי זרוע סביב הכתפיים?‬
‫כדי שזה ייראה ידידותי לכל מי שצופה.‬
‫כמו שהיית עושה לחבר הכי טוב שלך.‬
‫עכשיו!‬
‫לראשונה בהיסטוריה,‬
‫נראו בני ערובה חמושים בנשק‬ ‫נלקחים על ידי פושע בידיים ריקות.‬
‫בחיי.‬
‫עכשיו רואים את ההומור המשונה של המנהל.‬
‫מה קורה, בניין א'?‬
‫כלום.‬
‫כולם יוצאים לפיקניק ידידותי.‬
‫פיקניק?‬
‫אה, הבנתי.‬
‫נחמד מצידו של מנהל הכלא.‬
‫תפתחו!‬
‫להוראתו של מנהל הכלא הגחמני,‬ ‫שתי הדלתות הנותרות…‬
‫נפתחו ללא היסוס.‬
‫באקי היה בבירור "חסר מעצורים".‬
‫המשחק נגמר.‬
‫האסיר באקי האנמה חוזר.‬
‫שימו את האזיקים.‬
‫אתה מעליב אותנו?‬
‫רק רציתי לראות אם הייתי יכול לצאת.‬
‫הבנתי.‬
‫אז הצלחת להפוך לחסר מעצורים?‬
‫לא תברך אותי?‬
‫בהתחשב בעמדה שלי, אני לא יכול לעשות זאת.‬
‫הדלתות נפתחות!‬
‫אדוני.‬
‫האם נטשת את הבריחה שלך?‬
‫פחות בריחה, יותר גיחה?‬
‫כאילו שאכפת לי!‬
‫הוא כועס!‬
‫אוליבה לעולם לא מתעצבן.‬
‫לצאת לטיול לא הייתה המטרה שלי.‬
‫אז מה הייתה המטרה שלך?‬
‫מר אוליבה.‬
‫החופש שלי מטריד אותך?‬
‫אתה חושב שאתה ברמה שלי, ילד?‬
‫לצאת החוצה כשאני רוצה, בלי להשתמש בנשק.‬
‫ולחזור כשאני מסיים.‬
‫איך אתה ואני שונים?‬
‫מייקל.‬
‫תוריד לו את האזיקים.‬
‫מה?‬
‫התכוונתי לספר לך‬ ‫רק אם הוא לא היה חוזר מהגיחה שלו.‬
‫ביפן יש פתגם שאומר,‬ ‫"יש לצרוב את העור עם מוקסה".‬
‫תתנגד כמה שאתה רוצה, ילד.‬
‫אין צורך להוריד אותם.‬
‫מה?‬
‫בדיוק היה לך קרב ראוותני‬ ‫עם מר גווארו לפני יומיים,‬
‫ולמרות שאתה עדיין קצת פצוע,‬
‫אתה חושב "היריב שלי הוא ילד. אין בעיה."‬
‫אתה לא יודע עם מי אתה מתעסק!‬
‫אני אעבור על זה בשתיקה הפעם.‬
‫לך תאכל משהו, ותנסה שוב!‬
‫איזה דבר להגיד ל"מר חסר מעצורים"!‬
‫"לך תאכל משהו, ותנסה שוב!"‬
‫אני מבין את זה.‬
‫אתה צודק.‬
‫עוד לא אכלתי ארוחת בוקר היום.‬
‫תקרא לזה שכחני.‬
‫זו הייתה עצה טובה!‬
‫בטח קשה להיות מבוגר.‬
‫בתור מר חסר מעצורים המקורי,‬
‫להגיב לאתגרים של מר חסר מעצורים חדש‬
‫זה מתחת לכבודך.‬
‫אז אתה מחזיק את הכעס הבוער שלך‬
‫כדי להצהיר על כבודך.‬
‫זה פחות או יותר נכון, לא?‬
‫אף מבוגר לא רוצה להיות‬ ‫נתון לתמרונים של איזה ילד.‬
‫מה קרה, באקי הצעיר?‬
‫כל מה שאמרתי זה ששכחתי לאכול ארוחת בוקר.‬
‫כל הדיבורים האלה‬ ‫על "חסר המעצורים" המקורי והחדש,‬
‫אתה לא עצמך היום, באקי הקטן.‬
‫זה לא משנה עכשיו.‬
‫לא אכפת לי אם אתה חופשי או לא חופשי.‬
‫רק רציתי להראות לאיש הזקן שחושב בטעות‬
‫שהוא הכי חופשי בעולם…‬
‫שאם הייתי רוצה,‬ ‫גם אני מסוגל לעזוב את הכלא.‬
‫אני לא באמת מרגיש שאני לא חופשי עכשיו.‬
‫אני אפילו לא צריך לצאת.‬
‫בוא נחזור פנימה, מנהל.‬
‫זה פשוט כל כך טיפשי.‬
‫לא להרגיש חופשי‬ ‫אלא אם אתה האדם הכי חופשי בעולם.‬
‫כמה לא חופשי.‬
‫מסכן.‬
‫אה… אדוני.‬
‫פשוט אשים את זה בחנייה.‬
‫מה?‬
‫אה, האופנוע.‬
‫כן, אעשה זאת.‬
‫בסדר.‬
‫אה…‬
‫בדיוק חשבתי להחליף אותו.‬
‫תביאו לי אחד חדש.‬
‫כל יום.‬
‫לא משנה מה קורה, בכל יום…‬
‫אני הולך למריה.‬
‫אולי קוראים לי האיש החזק ביותר באמריקה,‬
‫או האדם הכי אנוכי באמריקה.‬
‫אבל החובה היומית הזאת,‬
‫הטקס הזה, הוא למעשה הפוגה היחידה שלי.‬
‫שלוש דקות לפני הזמן שנקבע.‬
‫עברו יותר מעשר שנים מאז שנפגשנו.‬
‫ובכל זאת, אני מסוחרר,‬ ‫כאילו זה היום הראשון שאנו נפגשים.‬
‫קשובים, כאילו זה היום האחרון‬ ‫שיהיה לנו ביחד.‬
‫הנה את!‬
‫אתה מאחר.‬
‫סלחי לי, מותק.‬
‫כל כך דאגתי להגיע בזמן,‬
‫ששכחתי להתחשב ברגשות שלך.‬
‫הייתי חסר זהירות.‬
‫אני כל כך מצטער!‬
‫מה?‬
‫אה, הבנתי!‬
‫אתה רוצה לנצח אותי באבן נייר ומספריים.‬
‫תזדרז.‬
‫את יודעת שאני תחרותי.‬
‫אני הכי חזק באמריקה,‬ ‫אפילו באבן נייר ומספריים.‬
‫פשוט תזדרז!‬
‫הנה זה בא!‬
‫אבן, נייר ומספריים!‬
‫לעזאזל! הפסדתי!‬
‫לא הצלחתי להחליט בין אבן ונייר.‬
‫טוב, הפעם בוודאות!‬
‫אבן, נייר ומספריים!‬
‫אוי, שוב הפסדתי!‬
‫הייתי צריך לבחור בנייר!‬
‫מספריים!‬
‫אוף, בחרתי אבן!‬
‫הפסדתי שלושה פעמים ברצף!‬
‫חשבתי בוודאות שהנייר מגיע.‬
‫לא משנה כמה פעמים נעשה את זה…‬
‫לא הייתי צריך לעשות מספריים!‬
‫… המנצח הוא מי שאנו אומרים שהוא.‬
‫זה המשחק הכי לא ברור בעולם.‬
‫מותק?‬
‫לא הצלחתי לנצח אפילו פעם אחת הערב.‬
‫אבל בפעם הבאה לא אתן לך לנצח.‬
‫המנצח הוא מי שאנחנו אומרים שהוא.‬
‫המשחק הכי עדין בעולם.‬
‫חדר בידוד.‬
‫המכונה "הדלת השחורה".‬
‫במובן מסוים, כאן מוחזקים ברי המזל,‬
‫אלו שנלכדו ולא נורו.‬
‫עם זאת…‬
‫בוס!‬
‫מה?‬
‫הכתף שלי! הזרוע שלי עומדת ליפול!‬
‫בבקשה! בבקשה תוריד לי את אזיקי האצבעות!‬
‫בבקשה! אני לא אברח!‬
‫בוס!‬
‫מים! רק כוס מים!‬
‫כמה זמן זה יימשך?‬
‫לעולם לא אעשה את זה שוב!‬
‫נראה שאתה מסתדר היטב.‬
‫ואתה?‬
‫באקי. המציאות קשה.‬
‫לא משנה כמה אתה צוחק על חוסר החופש שלי,‬
‫או עד כמה אתה מצהיר על הנוחות שלך,‬
‫זו המציאות.‬
‫אני הולך לאכול עכשיו.‬
‫ארוחה עשירה של מאה אלף קלוריות.‬
‫יש לי תיאבון ענק.‬
‫זה בטח קשה לטבח.‬
‫יין ברמה עולמית כאפריטיף.‬
‫לקינוח, קוניאק במלון מושק.‬
‫ולסיום, השרי הטוב ביותר וסיגר.‬
‫אחרי האוכל, אולי אצא לטיול.‬
‫או שאנמנם במיטת הקינג סייז שלי.‬
‫כדאי שתחשוב על זה.‬
‫ההבדל בין המצבים שלנו.‬
‫כלא מדינת אריזונה.‬
‫זו הממלכה שלי.‬
‫אוליבה, אני יכול להישבע לך.‬
‫בעתיד הקרוב מאוד,‬
‫אתה תתרפס בפניי.‬
‫תתחנן שאלחם בך.‬
‫תתחנן שאקבל את האתגר שלך.‬
‫גבר, זה מצחיק מדי.‬
‫כמה כיף איתך.‬
‫היי, תחשוב על זה.‬
‫אתה, האדם הדגול ביותר כאן,‬
‫כרגע השתין על מישהו שלא יכול אפילו לזוז.‬
‫ככה המצבים שלנו שונים עכשיו.‬
‫אבל תראה אותך.‬
‫אתה לא צוחק בכלל!‬
‫אתה לא מתכוון לצחוק, חסר מעצורים?‬
‫או שאתה לא יכול לצחוק, חסר מעצורים?‬
‫אדוני, תראה את זה בבקשה.‬
‫משהו שמצאתי.‬
‫בקבוק מגנום של רומאנה קונטי משנת 1985.‬
‫מהשנה הטובה ביותר,‬
‫הבקבוק הזה יקר כמו מכונית יוקרה.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫כצפוי.‬
‫זה טוב, נכון?‬
‫פינו נואר ללא רבב.‬
‫טעם פירות נהדר.‬
‫מיושן בחבית,‬
‫עם ניחוח אדמה עשירה.‬
‫והעשבים.‬
‫רמז קל של טבק.‬
‫למרות ששתיתי רק לגימה,‬
‫זה כמו תזמורת של 100 כלי נגינה.‬
‫למרות שילוב מורכב של שלל טעמים,‬
‫אף אחד מהם לא ראוותני מדי,‬ ‫וכל אחד מהם נותר מובהק.‬
‫האיזון המושלם.‬
‫עם זאת,‬
‫מה בנוזל הענבים המותסס הזה‬
‫הופך אותו ליקר פי 10,000‬ ‫מיין ששווה עשרה דולרים?‬
‫אה, אדוני?‬
‫הוא טעים פי 11 או 12, לכל היותר.‬
‫העונג הוא פי 14 או 15 לכל היותר.‬
‫תקראו למנהל.‬
‫סליחה, באקי.‬
‫רציתי להביא לך קרח, אבל…‬
‫זה טעים.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל מוריס‬
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇