𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
‫- סדרת אנימה מקורית של Netflix -‬
‫אז אתה רוצה קרב נגדו, אדוני?‬
‫למה אתה חושב שאני רוצה קרב?‬
‫אף אחד לא מטיל ספק בכוח שלך,‬
‫אבל מה שבאקי עשה באותו יום,‬ ‫איך שהוא יצא מהשער הראשי…‬
‫הייתה לזה השפעה עצומה על האסירים.‬
‫לגיחה קטנה?‬
‫אני לא רוצה להגיד את זה, אבל…‬
‫תגיד את זה.‬
‫כשבאקי יוצא,‬ ‫זה שונה מכשאתה או גווארו יוצאים.‬
‫כשאתה או גווארו יוצאים,‬ ‫זה בגלל כוח עמדתכם.‬
‫עם באקי, מצד שני…‬
‫אתה רומז שהכוח של הילד טהור יותר?‬
‫הו, לא. זה לא מה שאני אומר.‬
‫זו רק השמועה שמסתובבת.‬
‫שאראה להם?‬
‫איך נראית יציאה מהשער הקדמי?‬
‫זו הסיבה שלא רציתי להגיד כלום!‬
‫אם היית מנסה את זה,‬ ‫אפילו הנחתים לא יוכלו לעצור אותך.‬
‫שמעתי שהנשיא‬ ‫הוא חובב די גדול של אומנויות לחימה.‬
‫תשלחי לו הזמנה.‬
‫תפרסם הודעה לעיתונות.‬
‫כלא מדינת אריזונה שלנו‬
‫יערוך אירוע ספורט לחימה גדול‬ ‫וישדר אותו לעולם.‬
‫הבנתי.‬
‫ביסקוויט אוליבה האגדי, האיש החזק באמריקה,‬
‫מתמודד מול באקי האנמה,‬ ‫הילד הכי חזק בהיסטוריה.‬
‫הו-הו-הו!‬
‫נמכור את הזכויות לערוצי הכבלים‬
‫ונשדר את זה בכל רחבי אמריקה.‬
‫נהדר!‬
‫תהיה לזה השפעה כלכלית טובה בהרבה‬
‫מחפירת כבישים על ידי אסירים.‬
‫נהדר!‬
‫אני מקנא.‬
‫במי?‬
‫פעם היה לך יופי שסובב כל ראש בעיר.‬
‫ואז חלית, ואחרי שלקחת אינספור תרופות,‬
‫הגעת להיראות כפי שאת נראית היום.‬
‫איבדת את היופי שלך,‬ ‫את האושר הגדול ביותר בחייה של אישה.‬
‫אבל, תראי אותך.‬
‫את איתנה.‬
‫יהירה כמו שתמיד היית.‬
‫חסרת מעצורים כמו שתמיד היית.‬
‫מכובדת כמו תמיד.‬
‫את חיה בגאווה, בלי לשנות דבר.‬
‫אני פשוט חסרת בושה.‬
‫בטח היית…‬
‫בוא הנה.‬
‫נשארת מכובדת,‬ ‫גם אם כל העולם היה נוטש אותך…‬
‫פשוט בוא הנה.‬
‫אני לא חושב שיש לי את הזכות…‬
‫אתה תגרום לגברת לחזור על עצמה שלוש פעמים?‬
‫יקירי, אפילו אני בקושי מחזיקה מעמד.‬
‫אתן לך את מה שאתה רוצה.‬
‫בעוד שבועיים.‬
‫כל אמריקה תדע את שמך.‬
‫אתה פשוט לא מבין, מר כבול.‬
‫אתה נהיה סנילי, כבול?‬
‫אז אתה חושב שאני כבול?‬
‫כל מה שאני רוצה זה להילחם בך.‬
‫אני לא צריך שבועיים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני מתכוון לזה.‬
‫אם אתה או אני נזוז, אז, אם תרצה זאת או לא,‬
‫שם זה יתחיל.‬
‫אתה רוצה להתחיל את זה כאן?‬
‫אתה לא לוחם אמיתי.‬
‫זה קרב רק בינינו.‬
‫למה עוד מישהו צריך לראות?‬
‫אתה לא מבין?‬
‫כרגע, האגודלים שלך אזוקים ביחד.‬
‫אתה מתכוון להילחם בי במצב הזה?‬
‫אני זה שמתחיל את הקרב הזה. חוץ מזה…‬
‫אני לא כבול כמוך.‬
‫ככה אני נראה לך?‬
‫כן, כבול באופן מעורר רחמים.‬
‫אני לא מדבר על זה.‬
‫אני שואל אותך, אני נראה כמו מישהו‬ ‫שאתה יכול לנצח בלי שתי ידיים?‬
‫אתה מבין, אדוני?‬
‫זה לא הזמן לדאוג‬ ‫לגבי האופן שבו אנחנו נראים.‬
‫סליחה. עכשיו אני מבין.‬
‫הו, בוס!‬
‫טעיתי.‬
‫הקרב מתחיל עכשיו.‬
‫אתה בהחלט בנו של העוג.‬
‫כל כך רציני לגבי הלחימה.‬
‫טעיתי.‬
‫זה כמו שאמרת.‬
‫לא הייתי לוחם אמיתי.‬
‫סלח לי.‬
‫סליחה שנאצלת לחכות.‬
‫עכשיו כשאתה סוף סוף ער,‬
‫אני לא יכול להילחם ככה.‬
‫אה, אז אתה פחות מוגבל,‬
‫אבל זה לא ממש יספיק.‬
‫אוי, שתוק.‬
‫הבנתי.‬
‫הדם בזרועות נכנס דרך העורקים הפנימיים,‬
‫ועובר לגוף דרך הוורידים החיצוניים.‬
‫זו הסיבה שמחזיקים חפץ בבית‬ ‫השחי שלך כשיש לך פציעה ביד,‬
‫כדי לעצור את הדימום‬ ‫על ידי חסימת העורקים הפנימיים.‬
‫עם שרירי גב מפותחים כמו שלך, באקי,‬
‫ניתן לחסום את העורק בלי‬ ‫להחזיק שום חפץ בבית השחי.‬
‫על ידי הידוק בתי השחי,‬ ‫זרימת הדם לעורקים מפסיקה.‬
‫הדם בזרועות פשוט זורם החוצה.‬
‫בלי דם, הזרועות והאצבעות‬ ‫הופכות לאט לדקיקות, עד ש…‬
‫סליחה על ההמתנה.‬
‫מה?‬
‫אתה בקיא.‬
‫עכשיו שנינו חופשיים.‬
‫אתה, ואני.‬
‫קיר שבור עומד בינינו, אבל…‬
‫נכון.‬
‫אנחנו כבר נמצאים במרחב זה של זה.‬
‫כבד.‬
‫כן, זה די טוב.‬
‫זה ממש טוב, באקי!‬
‫מכה גדולה לגוף,‬ ‫בהתחשב בתנאים המגבילים האלה.‬
‫מרשים שהצלחת להעמיד כזה משקל מאחורי המכה.‬
‫אני מתרגש לקראת זה.‬
‫איך זה, באקי?‬
‫למה שלא תבוא הנה?‬
‫ריץ' קוקס, בן 33. אמריקאי.‬
‫נידון ל-18 שנה.‬
‫הוא היה תקוע בקיר.‬
‫לא, באקי היה.‬
‫ואז…‬
‫הוא נמשך דרכו בכוח.‬
‫מה קרה לקיר?‬
‫הוא כבר איננו!‬
‫זה הפך לחדר אחד!‬
‫ואז האדון אמר…‬
‫זוז מהדרך, קוקס.‬
‫בטח שזזתי!‬
‫מה שהיה מדהים הגיע אחרי זה.‬
‫הזרוע והרגל שלו היו ככה.‬
‫הוא זרק אותו לרצפה?‬
‫לא, הוא לא.‬
‫ככה, הבנת?‬
‫הוא הטיל אותו.‬
‫כמו מגבת!‬
‫הוא עשה את זה לאדם! הטיל אותו!‬
‫אני לא יודע כמה פעמים הוא עשה את זה.‬
‫זה בטח היה מאכזב.‬
‫כלומר, זה היה מעבר להבדל בכוח הגופני.‬
‫אחרי זה?‬
‫הוא שחרר אותו.‬
‫כי בעיני הבוס, הוא רק מגבת.‬
‫מה? אחרי זה? אני לא יודע.‬
‫למה לא, אתה שואל?‬
‫הוא נכנס לתא הבא.‬
‫או בעצם, הרבה יותר רחוק!‬
‫העד השני, אדוארד באקארה. אמריקאי.‬
‫בן 29. מאסר של שמונה שנים.‬
‫הכינוי שלו הוא חסר מעצורים,‬
‫אבל חשבתי שזה היה קשור לסמכות.‬
‫אתה יודע, כללים. חוקים.‬
‫שהדברים האלו לא עצרו אותו.‬
‫טוב, זה מה שהיית חושב, נכון?‬
‫זה, כשלעצמו, מספיק מדהים.‬
‫אבל זה לא זה.‬
‫המשמעות של זה היא לא כזו מופשטת.‬
‫כל אחד היה יודע אם הוא היה רואה את זה.‬
‫זה אומר שאין חדר שיכול להכיל אותו.‬
‫זאת אומרת, הוא עובר דרך‬ ‫שלושה קירות של תאי בידוד…‬
‫סליחה, התכוונתי לארבעה.‬ ‫ואז הוא שובר דלת פלדה.‬
‫אין דבר שיכול להכיל בחור כזה.‬
‫תן לי לדבר על מה שקרה אחר כך.‬
‫בוב מקארתי. בן 27. אמריקאי. סוהר.‬
‫אז הוא חיכה שהוא יקום.‬
‫מבטו היה רגוע באופן מפתיע,‬
‫כאילו שהוא לא היה באמצע קרב.‬
‫אז זה קרה.‬
‫בזמן שהוא קם, באקי נתן בעיטה לשוק.‬
‫אחרי שהוטל על בטון מגובה של קומה שלישית,‬
‫היה מדהים שבאקי פתח במתקפת נגד, אבל…‬
‫מר אוליבה אחז בו בקלות.‬
‫הוא כל כך מהיר, אפילו עם הגוף שלו.‬
‫באקי בעט בו ברגלו השנייה.‬
‫אבל מר אוליבה היה כמו נושא לפיד אולימפי.‬
‫הוא הורה לנו ברוגע…‬
‫"לזוז אחורה".‬
‫לא האמנתי למשמע אוזניי.‬
‫מעולם לא שמעתי רעש כזה.‬
‫באקי הנמה היה חרוט באדמה כמו חותמת.‬
‫כשמדדנו אותו מאוחר יותר,‬ ‫זה היה חותם בעומק 30 ס"מ.‬
‫מה אוליבה חשב אז?‬
‫לא יודע. קשה לומר.‬
‫הוא אדם בעל תעלומות רבות, אפילו עבורנו.‬
‫הייתי בתדהמה.‬
‫אף על פי שהוא פשוט עבר מהבטן לגב,‬
‫הוא נע מרצונו.‬
‫זה נעים.‬
‫כוחו המלא של האיש החזק בעולם,‬ ‫ביסקוויט אוליבה.‬
‫התחושה הזאת, העקצוץ המתוק…‬
‫זה כמו לפני חמש שנים.‬
‫התחושה שהייתה לי כשנלחמתי באבא שלי,‬ ‫יוג'ירו האנמה.‬
‫הבדל בלתי נתפס ביכולת.‬
‫כמה נוסטלגי.‬
‫אה, הנה זה.‬
‫עכשיו זה מתחיל.‬
‫מה? אני נמס?‬
‫מתמוסס.‬
‫דביק.‬
‫ואז נוזלי.‬
‫ממש כמו מים.‬
‫לא, עוד יותר חלק.‬
‫חלק יותר ממים, מתרחב,‬
‫עד שאני ממלא את כל המקום הזה.‬
‫נכון! באקי קפץ בחזרה.‬
‫לא, לא קפיצה.‬
‫זה לא היה כזה פשוט.‬
‫מה שהסב את תשומת ליבי לראשונה לשינוי‬
‫היה הרצפה.‬
‫הבטון שהוא שכב עליו,‬
‫במיוחד איפה שגבו היה.‬
‫כתמי הזיעה של באקי נראו ממש כמו פנים!‬
‫שמעתי את הסיפורים האגדיים,‬ ‫אבל זו הייתה הפעם הראשונה שראיתי את זה.‬
‫זה קיים רק באמנויות לחימה יפניות.‬
‫ובסופו של דבר היה חבוי.‬ ‫תרגילי שרירים "היט".‬
‫מראה פני השטן,‬ ‫שנוצר רק על ידי אימונים כאלה.‬
‫מה שמדהים עוד יותר הוא‬ ‫שבזמן שהוא עמד שם,‬
‫באקי הזכיר לי גבר…‬
‫הסייף הכי מיומן בעולם,‬
‫אדם שכולם מכירים, מוסאשי מיאמוטו.‬
‫אומרים שהיכולת הגופנית של מוסאשי‬
‫עולה על זו של ספורטאים אולימפיים‬ ‫ברמת מדליית זהב.‬
‫אומן לחימה כה יוצא דופן,‬
‫אבל באקי האנמה, נער בן 18 בלבד,‬ ‫גרם לי לחשוב עליו.‬
‫מה יקרה עכשיו?‬
‫איחרת, באקי.‬
‫לא כדאי לגרום למבוגרים ממך לחכות!‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫שנתחיל?‬
‫לא יכולתי שלא לחזות את זה.‬
‫ראיתי את זה פעם בסרט יפני.‬
‫הגורל החליט מיד.‬
‫מסקנה לא ספורטיבית שכזאת.‬
‫מר אוליבה היה מודע לחלוטין‬ ‫לשינוי באיש הצעיר.‬
‫יפה, באקי.‬
‫נראה שלחצתי על המתג.‬
‫אתה יודע, טריקים זולים לא מתאימים לי.‬
‫הנה אני בא!‬
‫אני נשבע באלוהים,‬
‫לא מצמצתי באותו רגע.‬
‫אני חושב שמר אוליבה הלך להתקדם.‬
‫זה נראה כאילו המשקל שלו זז קדימה מעט מאוד.‬
‫ואז, כאילו הוא שינה את דעתו,‬ ‫הוא צלל באופן מסתורי לרצפה.‬
‫עבורנו המערביים,‬
‫זה היה קרב כה מתקדם,‬ ‫שלא יכולנו אפילו לעקוב אחריו.‬
‫אבל היה לנו מזל.‬
‫היה לנו משהו שצפה במה שקרה.‬
‫מוכן? אני אתחיל את השעון.‬
‫שניהם עדיין לא זזו.‬
‫עכשיו באקי מתחיל לזוז. אוליבה עדיין לא זז.‬
‫מכה!‬
‫התמונות אחרי זה מראות שאוליבה‬ ‫כבר איבד הכרה ברגע הזה.‬
‫בערך כאן העיניים שלנו הצליחו להבחין בזה.‬
‫זאת שנייה אחרי ההתחלה.‬
‫אוליבה…‬
‫הוא אפילו לא התנגד.‬
‫נכון.‬
‫"נכון", אתה אומר? נו, באמת.‬
‫תסביר. למה הוא לא התנגד?‬
‫כי מר אוליבה לא היה בהכרה.‬
‫מה זה, בדיחה?‬
‫אתה אומר שהוא איבד הכרה?‬
‫בסרטון נראה שהוא עומד שם.‬
‫הוא מוכן להילחם.‬
‫כן, זה נכון. אבל…‬
‫בדיוק כפי שחשבתי.‬
‫לילד המנוזל הייתה קפיצת גדילה.‬
‫לא ציפיתי לפחות מהאנמה.‬
‫צדקתי כשציפיתי לדברים גדולים.‬
‫טור נורטראנדרס כתב את הספר,‬
‫"האשליה של המשתמש: חיתוך תפיסת ההכרה".‬
‫בספר הזה, נורטראנדרס כותב,‬
‫התודעה מתעכבת ב-0.5 שניות.‬
‫כשאדם זז,‬
‫אות נשלח למוח חצי שנייה לפני כן.‬
‫לדוגמה, סכין מתעופפת לעברך.‬
‫האות נשלח!‬
‫אבל התודעה מגיעה לאחר חצי שנייה.‬
‫עכשיו המוח אומר, "סכנה! זוז!"‬
‫פעולה מתרחשת.‬
‫במילים אחרות,‬ ‫אתה חסר הכרה במהלך חצי השנייה שלוקח‬
‫כדי להיות מודע לאות שנשלח.‬
‫כל דבר יכול לקרות בפרק הזמן הזה.‬
‫פרק הזמן הקצר ביותר.‬
‫והפכת אותו לשלך.‬
‫המצבים הקשים הרבים שנמלטת מהם.‬
‫חוסר היכולת להשתחרר בחיי היומיום שלך.‬
‫ואז דם האנמה זורם בגופך.‬
‫כל הדברים האלה העניקו לך חצי שנייה.‬
‫דרך חשיבה נדירה,‬ ‫בלתי אפשרית בספורט מודרני.‬
‫היא קיימת רק באמנויות לחימה יפניות.‬
‫בעוד שזה אכן אוצר…‬
‫אני לא צריך את זה.‬
‫כי יש לי את זה!‬
‫מה זה?‬
‫תרגום כתוביות: דניאל מוריס‬
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇