БАКІ ХАНМА
Вибачте, що змусив чекати, капітане.
Я маю з кимось зустрітися?
Що це за людина?
Така, якої ти ще не бачив.
Капітане,
вони всі були такими.
Я звик до нових типів.
Ось тобі питання.
Яка найсильніша тварина в історії?
Ви серйозно питаєте?
Ви ж це не про Юджіро Ханму.
Сибірський тигр? Лев? До чого це взагалі?
Найсильніший не на Землі, а найсильніший в історії.
Га? Що це за гра така?
Відповідай.
Може, динозаври? Мамонти?
Динозавр.
Який динозавр найсильніший?
Капітане...
Просто дай відповідь.
Ти-Рекс, так?
Назва виду «тиранозавр королівський».
Я ж не вмію читати англійською.
ХТО ЖИВ У ЮРСЬКИЙ ПЕРІОД!? ЛЮДИНА?! ЧИ ЗВІР?!
Хто це?
Чоловік, який сильніший за Ти-Рекса.
Взагалі-то, я б назвав його «самцем».
Це ж динозавр, так?
Хіба це не Ти-Рекс?
Динаміт, мабуть, викрив його.
Соляна порода — хороший консервант, звісно, але зберігся він неймовірно добре.
А це людина.
Так, у цьому немає сумнівів.
Але як це пояснити?
Хіба це має значення?
Один їхній вигляд...
Хіба в той період взагалі були люди?
Були чи ні, а він ось.
Очевидно, ця людина жила тоді.
Схоже, ніби він нападає на Ти-Рекса.
Але ж...
враховуючи його розмір, це неможливо.
Мабуть, це напружена реакція у відповідь на напад звіра.
Навіть якщо так, він мав бути дуже сміливим.
Що нам тепер робити?
Це неймовірна знахідка.
Зв'яжімося з керівництвом.
Я щиро ціную, що ви відкопали цю неймовірну знахідку.
Чесно кажучи, від цього я геть тремчу.
Дякуємо за ваш час.
Ми навіть не знаємо, що й думати про цю знахідку.
Згоден з вами.
Ми завжди вірили, що люди на Землі з'явилися 7 мільйонів років тому.
Хто б міг подумати, що вони були ще в юрський період.
Звичайно ж, це не можна оприлюднювати.
Цей факт підриває всі сучасні теорії.
Вплив буде занадто великим.
Інформацію про це потрібно оприлюднювати поступово.
Ми його оживимо?
Не сміши мене, Аллене!
Це тобі не штучне дихання біля басейну.
А таке взагалі можливо?
У 2000 році...
перебуваючи в Нью-Мексико, професор Рассел Бріланд виявив
крихітні краплини води в шматку соляної скелі віком 250 мільйонів років.
Обережно вивільнивши їх,
він з'ясував, що це морська вода віком 250 мільйонів років.
Більше того, мікроорганізми того часу теж чудово збереглися.
Він помістив їх в середовище,
що забезпечувало ідеальне харчування, стимуляцію та температуру.
А потім, через 120 днів,
вони всі до останнього відродилися.
Тобто вони не померли?
Звісно, їх не можна було назвати живими.
Але й мертвими вони не були.
Вони чекали
на ідеальне середовище протягом 250 мільйонів років.
Це сіль...
Сильна концентрація солі у шарі соляної породи завтовшки 1000 м
захищала мікроорганізми від непереборної сили часу.
Отже, теоретично можливо
повернути Пікуля до життя.
Аллене!
Відродження життя — це царина Бога.
Прояви більше поваги.
То були амеби, а це — людина.
Вони геть різні, як велосипед і космічний корабель.
Яке влучне порівняння.
Але як ти компенсуєш різницю між ними?
Звісно ж, цим і цим.
Інакше кажучи, космічний корабель і велосипед — це лише види транспорту.
Сьогодні 91-й день
проєкту професора Пейна з відродження Пікуля.
До Пікуля приєднано велику кількість імпульсних електродів.
Оскільки Пікуль жив у юрському періоді,
температуру в лабораторії відрегулювали відповідно.
Гаряче.
Сам Пікуль занурений у розчин, дуже схожий на його тілесні рідини.
А цей пристрій чудово імітує цикл припливів і відпливів,
а також пульс, що є матір'ю всього живого.
Але нічого з цього не пробудило Пікуля.
Експеримент не вдався.
Гидота.
Так хочеться стейка.
Я буду першим чоловіком...
взагалі першим в історії людства...
Я буду першим самцем, який скуштує Ти-Рекса!
Неймовірно...
М'язова тканина Ти-Рекса
відповідає вмісту шлунку цієї людини.
Це може означати лише одне.
Пікуль полював на Ти-Рекса!
Звір важить понад десять тонн, а цей шматочок...
Цих двісті грамів ніхто й не помітить.
Стейк з тиранозавра!
Гм. Схоже на яловичину?
Ні, може, на баранину?
Чи, може, на кита, якого я куштував у Японії?
Хай там як, м'ясо трохи жорсткувате, але на смак досить непогане.
Прокинувшись від сну протяжністю у 200 мільйонів років,
чоловік сидів приголомшений.
Те, що він побачив, було надзвичайно таємничим.
Прямі лінії тягнуться вгору.
Стіна, вкрита яскравими вогнями.
Кола. Прозорі предмети.
Усього, на що падав його погляд,
у його світі не існувало ще кілька хвилин тому.
Оточений таємничими речами
він упізнав лише одне.
Запах.
Так, запах цей був знайомим.
І йшов він з того боку.
Га?
У надзвичайній ситуації не мислиш.
Величезна кількість думок виникає без певного порядку, одночасно.
Пікуль!
Він велетень!
Прокинувся? Чому зараз, а не раніше?
Він знає, що я їм Ти-Рекса!
Дикий, як ми й думали!
Моя єдина зброя — цей ніж.
Ні! Мені його не здолати!
Я одразу помру, хай яку матиму зброю!
Однак у шухляді є пістолет.
Чи встигну дістати?
Навряд чи встигну!
Це нерозумно. Точно.
Він миттєво вдарить!
Він не бачив пістолетів!
Звісно. Він же дикун!
Що?! Він пхає всі 150 грамів у рот одразу?
Та він навіть не жував.
Дивиться! З ворожістю?
Чекай. Що він робить?
Він думає, що я — їжа?
Він не вважає мене ворогом!
Або ж я просто неїстівний.
Він знає, що на смак я огидний.
Хвала небесам!
Все ж це принизливо.
Але про всяк випадок...
На випадок...
Як представник цивілізованих людей,
я проясню цьому хлопцю одну річ.
Стривай. Що він взагалі робить?
Шукає щось?
Ой-ой-ой!
Чому він так дивиться на мене?
Що? Він скажений? Він гарчав!
Чекай! Хвилинку!
Що таке? Скажи мені. Кажи!
Чого ти хочеш? Що таке?
Ані руш! Зупинися!
Стій! Пікулю, зупинися!
Це пістолет! Ясно? Знаєш, що це таке?
Так він не зрозуміє!
Чи варто стріляти? І куди?
У ноги!
Це його налякає!
Що?!
Пістолет, продукт цивілізації,
тричі поцілив у його плоть.
Це... Ти сам винен!
Дев'ятиміліметрові кулі не змогли пробити
м'язи живота юрського мисливця, Пікуля.
Для Аллена, який досі був у шоці,
це було найбільше потрясіння.
Це якесь божевілля!
Чому я один?
Чому серед ночі я сам-один у лабораторії?!
Це фантастичний фільм жахів!
Це кінець. Моє життя закінчиться тут.
Стривай, він...
щось вимагає?
Точно. Він щось вимагає.
Він чогось хоче.
Він хоче, щоб я щось зробив.
Хай там як, він не збирається вбивати...
Я забув...
що він...
наче дикий звір.
Що він може вбити мене, навіть просто граючись.
У будь-якому разі, треба дістатися туди.
Я втечу сюди.
Швидше. Треба поквапитись.
Надто пізно.
Що?!
Хвилинку.
Мені щойно вдалося зловити його в пастку?
Ти його замкнув?
Ваше здивування зрозуміле.
Але це правда.
Те, що Пікуль відродився,
і що довелося замкнути його в морозильній камері.
Отже, це ти викликав
цей натовп недоумків?
Так, це було моє рішення.
І чого ти від них очікував?
Ви зрозумієте, коли побачите його.
Що я зрозумію?
Що п'ять поліцейських машин — це не перебільшення.
Який же ти дурень.
З усією повагою,
тепер я знаю про Пікуля
набагато більше за вас, професоре.
Його тіло відбиває кулі.
Він з такою силою жбурнув кулі назад, що ними пробив мені плече.
Навіть пітчер вищої ліги не зміг би так!
І п'ять поліцейських машин замало буде.
Тепер це не має значення.
Га?
Даруйте.
Ми переглянули плани будівлі й знайшли морозильну камеру.
Зараз ми проведемо штурм.
Можливо, захопити його живим не вдасться.
Що? Стривайте. Як же так?
У вас нічого не вийде.
А ви хто?
Я Альберт Пейн.
Ніколи не думав,
що зустріну в такому місці нобелівського лауреата.
-А я... -Залишмо знайомство на потім.
Я кажу це для вашого ж блага.
Негайно надішліть запит до військових.
Не хочу образити нобелівського лауреата,
але мені сказали, що порушник лише один.
Хай навіть він має силу й витривалість дикого звіра.
Принаймні так мені доповіли.
Коли ж порушник перетворився зі звіра на Кінг-Конга?
Я довго думав, як краще описати цю людину.
Але Кінг-Конг...
Ви підібрали дуже влучне порівняння.
Зв'яжіться зі штабом.
Попросіть підкріплення, 20 чоловік.
Ні, 30!
Негайно викликайте військових!
Терміново!
Він розлючений.
Сенс його життя,
його майбутня здобич,
і навіть його гордість...
Він розлютився, бо в нього відібрали його суперника.
«Збройне вторгнення терористів на сховище ядерних відходів» —
таке повідомлення отримали військові від поліції.
Армія була дуже рада, що її залучили.
А все тому,
що це була чудова нагода випробувати нову зброю, яка ще розробляється.
Неправдиве повідомлення про напад терористів на ядерний об'єкт недопустиме.
Однак, оцінивши ситуацію на місці, я бачу,
що він має таку ж руйнівну силу, як і терорист-смертник.
Але навіть якщо він нарівні з Кінг-Конгом,
він неозброєний.
Чому ви не підстрелили його?
Ви маєте рацію,
але зараз часу на пояснення немає.
Одне можна сказати напевно:
ця людина — скарб для всього людства.
У певному сенсі цей голий дикун
цінніший за президента будь-якої країни.
Вас теж можна назвати скарбом людства.
Оскільки ви нобелівський лауреат, я прийму ваше прохання.
Ми схопимо його, не завдавши йому шкоди!
Багатоцільова бойова машина, БЦБМ,
буде офіційно запущена наступного року.
Щоб досягти цього, оператору довелося останні 2,5 роки
використовувати її у повсякденному житті.
Завдяки цьому він може робити нею все що завгодно.
Він здатен здолати кількох левів,
знищити військову техніку
і навіть в'язати.
Чому він досі там, сидить і нікуди не йде?
Він щось захищає.
Захищає що?
Найімовірніше...
«Найімовірніше»?
Можливо...
«Можливо»?
Свою еру.
«Еру»?
Яку еру, професоре Пейн?
Розумієте...
Яку еру, професоре?
Він захищає свою еру...
«Свою еру»?
...від нашої ери.
Розбив бронепластину одним ударом!
Ви знущаєтеся?
Його шия!
Мені не взяти його живим!
Він мене вб'є!
Його шия!
Що?
Це взагалі можливо?
Викликати збройні сили світу,
найпотужнішу армію з усіх, збройні сили США,
заради одного-єдиного звіра?
Це справді через одну живу істоту?
Ми вивели найновіші танки,
військові гелікоптери,
залучили озброєні загони.
Це взагалі нормально?
Капітане, я вже його бачу.
Звісно ж, ні.
Зупини.
Я повернуся за хвилину.
Що? Капітане!
Солдатові стало соромно, коли він ішов серед жахливого видовища.
Він бачив, що сучасна зброя слабка перед лицем могутньої людини.
Солдат, добре знайомий зі зброєю...
І в нього, дорослої людини,
до того ж чоловіка,
зросло почуття, що перевищувало повагу.
Уперше відтоді, як Пікуль прокинувся, він побачив очі, в яких не було ворожості.
Хочу більше дізнатися про тебе.
Звісно, він не розумів слів.
Та навіть без слів це було спілкування.
Ходімо
туди, де є інші такі, як ти.
У Японію.
Пікуль вирушає до Японії.
Переклад субтитрів: Марина Хижнякова