BAKI HANMA
LETECTVO USA
Vidíte to všichni?
To je vojenské letadlo.
A uvnitř se skrývá někdo, kdo v USA vyvolal obrovský rozruch.
Můžeme ho označit za pračlověka, nemám pravdu, pane profesore?
No... asi ano.
Údajně pochází z období jury.
Ano, taky jsem to slyšel.
Hele, není to on?
Už je tady!
Právě dorazil. Hlídá ho celá jednotka vojáků.
To je on.
Je obrovský.
Musí měřit tak dva metry. Možná víc.
No teda. Má pěkně nevraživý pohled.
Očividně je ve střehu.
Bedlivě sleduje všechno kolem.
Kapitáne.
Ten chlápek... je fakt silnej.
Je to opravdový divoch.
Úplně z něj vyzařuje, že je to primitiv.
Slečno Aizawo?
Mohla byste ho zkusit oslovit?
Určitě. Uvidím, co se dá dělat.
- Promiňte! - Ne!
- Zdravím.
Ne!
Co to?
To snad...
Ne!
Bylo až k politování, jaký to byl divoch.
Vlastně až absurdní.
A vidělo to celé Japonsko.
Byl to takový divoch, že se to slovy nedalo vystihnout.
Netočte to!
Někteří se snažili něco udělat.
Jiní nedokázali přijmout, co vidí.
Každý zareagoval jinak,
ale všichni čekali na to samé.
Co ten muž udělá teď?
Jaký bude jeho další krok?
Zatímco celé Japonsko čekalo se zatajeným dechem,
náš samec...
se uložil ke spánku.
Tohle je jen moje vlastní teorie.
Dinosauři žili na této planetě stovky miliony let, od jury až do křídy.
Jejich éra náhle skončila,
když Zemi zasáhl obří meteorit.
Tohle ještě nejspíš vědí všichni.
Když ale došlo k té srážce,
co přesně se stalo pak?
V atmosféře se vzedmula obrovská oblaka prachu,
která odrážela sluneční teplo.
Teplota zemského povrchu se rychle srovnala s okolním vesmírem,
což znamená, že spadla na minus 270,4 stupňů Celsia.
Všechno na planetě zmrzlo.
Obrovští dinosauři, drobný hmyz, dokonce i ti, co zrovna bojovali.
Náraz meteoritu posunul tektonické desky
a v důsledku toho nám obvykle stabilní vrstva soli
zvěčnila tento souboj.
Pokud jde o ty dvě bytosti uchované v soli,
jednu z nich jsme kvůli příliš velkým škodám nemohli oživit,
ale ta druhá byla v pořádku.
Co se týče toho incidentu na hanedském letišti,
samozřejmě s tou reportérkou nanejvýš soucítím.
Bavíme se tu ale o muži, který žil před 200 miliony lety.
Tehdy Země byla v podstatě úplně jiná planeta.
Naše hodnoty a morálka
mu vůbec nic neříkají.
MUSÍTE KVAŠÁKA POTRESTAT
VYDEJTE NÁM HO!
Vidíte, co se tu děje?
Obyčejní občané se shromáždili před branou americké základny.
Kvašák napadl oblíbenou reportérku,
takže se tu sešly stovky demonstrantů.
Americká armáda se k sexuálnímu násilí ze strany toho divocha zatím nevyjádřila,
což je pořádně rozzuřilo.
Vím, že ho tam máte.
Jdu dovnitř.
To nesmíte!
Tohle tu postavili asi před měsícem,
ale nevím, jestli to k něčemu je.
Pneumatika, časopisy, akvárko a tohle.
Podle mě je to příliš prvoplánové a jednoduché.
Vážně ho něco takového potěší?
Ticho. Sleduje nás.
Cítím se, jako bych se vkrádal ženě do ložnice.
Proč jsem se sem proboha takhle vplížil?
Když to tehdy odvysílali,
pocítil jsem nutkání jít se na toho divocha podívat sám.
Strážný.
Směřuje ke mně.
Prozatím se tu můžu pohybovat takhle.
Pitomci.
Couvněte trochu, lidi.
Budou tu lítat vojáci!
DEMONSTRANT TAMOCU IŠIZUKA (34)
Začalo z něj sálat strašné teplo. Jako z nějakého motoru.
A pak se ti vojáci
zničehonic pustili do sebe.
Přímo před tím chlapíkem v černém.
A místo toho, aby je ten třetí zastavil, začal mlátit sám sebe.
A ten chlap tam jenom stál a koukal.
Nakonec došel až k bráně.
Vojáci pořád zápasili spolu.
Víte, koho mi připomínali?
Vzpurné sourozence, které otec načapal u nějaké neplechy,
a tak se to snažili hodit jeden na druhého.
Jako by se chtěli potrestat dřív, než to udělá on.
I když všichni krváceli, měli vyražené zuby a hromadu boulí,
vůbec se nepokoušeli přestat.
Ale pak...
Dost!
Jako by dostali rozkaz od svého velitele.
Okamžitě se zastavili.
Potom řekl něco podivného.
Rozhodli jste se správně.
Kdyby se kdokoliv z vás místo boje pokusil utéct,
okamžitě bych vás zabil.
A stejný osud by vás potkal, kdybyste napadli mě.
Takže jste ze zoufalství zaútočili
na sebe navzájem.
To bylo to nejlepší rozhodnutí. To jediné správné.
Odpouštím vám.
Jak se v tu chvíli tvářili?
Očividně se jim ulevilo.
Všem kolem bylo jasné,
že jim spadl kámen ze srdce.
Tak jako tak ale byli pořádně dobití.
A pak ten chlápek holýma rukama zlomil zámek na bráně.
Vešel dovnitř, jako by mu to tam patřilo.
Ne, nikdo ho nezkoušel zastavit. Na to byl moc nebezpečný.
Dokud budu dýchat stejně jako on, tak si mě ten voják nevšimne.
Problém je,
že nevím, kde toho pračlověka
na téhle obrovské základně najdu.
Kam ho asi schovali?
Čau.
Ahoj.
Tohle je fakt příšerná noc.
Kvůli Kvašákovi?
Musím až do rána hlídkovat.
No jo, to je děs.
Zajdeme potom na drink?
Jasně. Tak zatím.
Čau.
Měl jsem štěstí.
Tenhle voják mě k tomu pračlověku dovede.
Už jsme tady?
Odpusť mi.
Tady toho muže musí držet.
Mají tu další základnu.
Je otevřeno.
A tady taky.
Jako by se sem už někdo vkradl.
Co to?
Ty jsi...
Košó Šinogi.
A ty mořský král Recu.
Co...
tady dělá?
Takže ty taky?
Cože?
Přišel ses podívat na Kvašáka?
Jeho síla je patrná na první pohled.
Je to takový divoch, že je mu jedno, kdo ho sleduje při páření.
Přepadla tě strašná zvědavost. Proto ses zničehonic ocitl tady.
Chci se s ním setkat. Musím ho vidět.
A pokud to půjde, utkat se s ním.
Zdá se, že nás oba napadlo to samé.
Očividně jsme spřízněné duše.
Měli bychom se k sobě chovat přátelsky.
Ale to se nestane.
Já tady byl dřív.
Máš s tím problém?
Hej, Šinogi!
Jak vidíš, někdo tě předběhl.
Doppo!
Jacku!
Pane Goki!
Chtěl jsem si to načasovat líp,
ale nevydržel jsem to.
Kacumi Oroči?
Aha.
Moc dobře chápu, co se to tady děje.
Mořský král Džaku!
Dlouho jsme se neviděli, Recu.
To jsme se tu sešli úplně všichni?
Tohle začíná být trapné.
Staří i mladí se navlíkli do černýho
a hrajou si na nindžy.
Máš pravdu, tohle je fakt pěkný trapas.
Ty seš tady taky, Džaku?
Že se do mě navážíš zrovna ty, Lidožroute.
Každý bojovník by se měl naučit dobrému chování.
Učitelé jsou nezbytní k tomu, aby navedli mladé talenty
na správnou cestu.
Mladé talenty?
Tím myslíš Kvašáka?
Cože? Přesně tak.
Očividně jsme všichni stejní.
Zoufale toužíme bojovat. Proto jsme se taky vloupali sem.
Takhle vypadá opravdový vyznavač bojových umění.
Abych řekl pravdu, podle mě tak přemýšlíme všichni.
V tom případě...
Kdo se s Kvašákem utká?
Nejdřív bychom měli zjistit, co tam ten náš Kvašák dělá.
Chrápe.
Očividně má všechno na háku.
Vůbec nevnímá, co se kolem něj děje.
Tím bych si nebyl tak jistý.
Třeba nás ani nepovažuje za nepřátele.
Už je vzhůru... jejda!
Vítej v budoucnosti, Kvašáku.
Zdá se, že už jsme tu všichni.
Jsme to ale parta ubožáků, že?
Hej! Komu to říkáte ubožák?
Teď jsi předvedl, proč se tě všichni straní.
Já, Baki i tvůj vlastní otec.
Bez rozmyslu jsi sem naběhl a spoléháš na to, že se to nějak vyvrbí.
I když tušíš, že prohraješ,
nemůžeš si pomoct a před tátou děláš statečnýho.
Víš, že když se ti podaří chvíli přežít, nakonec ti někdo pomůže.
Ten muž ho měl prokouknutého.
Moc dobře věděl, jakým způsobem uvažuje.
Mohl reagovat jen jedním způsobem.
Běž si hrát tamhle do kouta.
Uhněte!
Jdu dovnitř.
Co tohle...
Nebuď blbej!
Pardon, že ruším...
Kvašáku.
Jsi bojovník z dávných dob, ale pojmenovali tě po nakládané zelenině.
Pokud nemluvíš mým jazykem, zkus aspoň pochopit, co ti chci říct.
I dítě, co si ještě neosvojilo řeč, vycítí lásku svý matky.
Takže bys měl přijít na to, co po tobě chceme.
Já i těch osm lidí, co se tu dneska shromáždili,
se s tebou toužíme utkat.
Žil jsi ve stejně době jako ti nejmocnější tvorové v dějinách
a pojídal jsi ty nejsilnější z nich.
Kdyby ses chtěl vážně jenom najíst, určitě jsi měl spoustu jiných možností.
Ty ses ale rozhodl ulovit jeho.
Tím jsi mě zaujal.
Parchant.
Musel jsem na něj použít techniku.
On se ale postavil.
Už jen to samo o sobě
uchvátilo všechny bojovníky v místnosti.
S tím, jak se vyvíjela civilizace, naše těla přišla o spoustu schopností.
Tenhle jedinec si je ale všechny zachoval.
Proto i ty jeho nejobyčejnější pohyby působily překrásně.
Potom, co tu nádheru uviděli, nemohli přece jen tak odejít.
Naši bojovníci byli bez sebe žárlivostí, když vtom...
Dost!
Pane Júdžiró Hanmo. To by stačilo!
Pojďte ven.
Obklíčili jsme celou budovu.
Omlouvám se, že vám kazíme zábavu.
Já jsem podplukovník Henry, velitel druhé roty 301. praporu.
Jste nějak moc zdvořilý na to, že zatýkáte vetřelce.
Já vás nezatýkám!
Na to naše armáda není dost silná.
Jak jste věděl, že jsem se sem vloupal já?
Vy jste se sem přece nevloupal. Vešel jste hlavní branou.
Soudě podle toho, že stráže ani nedokázaly přivolat posily,
mi bylo jasné, že mám tu čest se Zlobrem Júdžiróem Hanmou.
Přestaňte mi lézt do zadku.
Jakožto voják si vážím toho, že jsem se s vámi mohl setkat.
A co po mně teda chcete?
Hned vám to řeknu.
Kvašák představuje důležitý kulturní odkaz pro celé lidstvo.
Je to doslova živoucí poklad.
Snažně vás prosím, abyste odešel.
Mám jednu podmínku.
Nechte odejít i těch osm ostatních.
I je?
Moc dobře víte, že sem nepřišli nic ukrást ani zničit.
Jen chtěli pozdravit Kvašáka. Stejně jako já.
Pokud jste ale proti, mně to nevadí.
Ale vůbec ne!
A tak tenhle děsivý incident
nakonec dobře dopadl.
Líbí se mi ten tvůj pohled.
Naši bojovníci byli deset kilometrů od základny propuštěni.
Tedy až na jednoho.
Osm, jo? Musel vědět, že jsem tady taky.
Rád jsem tě poznal.
Překlad titulků: Veronika Kursová