USA:N ILMAVOIMAT
Näettekö tuon, hyvät katsojat? Se on sotilaslentokone.
Sisällä on se, joka on aiheuttanut kohua USA:ssa.
Sitä voisi kai sanoa alkuihmiseksi, professori Kawamoto.
No, miksei.
Hän on kuulemma jurakaudelta peräisin.
Niin kuulemma.
Tuossako hän tulee?
Kyllä, siinä hän on sotilaiden vartioimana.
Siinä hän on.
Hän on jättiläinen, ainakin kaksimetrinen.
Onpa tuima katse. Hän on varuillaan.
Hän tarkkailee ympäristöään.
Kapteeni.
Tuo tyyppi on vahva.
Hän vaikuttaa villiltä, erittäin alkukantaiselta.
Toimittaja Aizawa.
Saisitko häneltä kommentin?
No, katsotaan.
Anteeksi. - Ei!
Ei! - Hei vain...
Mitä?
Ohhoh.
Ei!
Säälittävän villi.
Käsittämättömän villi.
Koko Japani näki sen.
Hän oli todellakin villi-ihminen. Se ei ollut liioittelua.
Älkää kuvatko!
Jotkut yrittivät hallita tilannetta, jotkut eivät voineet sulattaa sitä.
Reaktioita oli erilaisia, mutta kaikkien huomio kohdistui samaan.
Mitä uros tekisi seuraavaksi?
Miten hän toimisi?
Koko Japani odotti henkeään pidättäen.
Ja uros -
kävi nukkumaan.
Tämä on vain oma teoriani.
Sata miljoonaa vuotta kestänyt -
dinosaurusten aika jurakaudesta liitukauteen -
päättyi äkillisesti, kun valtava meteori törmäsi maapalloon.
Se on kaikille tuttu tarina.
Mutta mitä meteorin törmättyä oikein tapahtui?
Valtava pölypilvi levisi ilmakehään ja esti auringonsäteet.
Maan lämpötila oli hetkessä yhtä kylmä kuin avaruudessa,
270,4 miinusastetta.
Kaikki maapallolla jäätyi.
Valtavat dinosaurukset, hyönteiset ja myös taistelut.
Maankuoren laatat liikahtivat törmäyksessä,
ja niin tämä taistelu ikuistui vakaaseen suolakiveen.
Mitä tulee kahteen suolakivestä löydettyyn olentoon,
toinen oli liian vaurioitunut elvytettäväksi.
Mutta toinen oli ehjä.
Mitä tulee välikohtaukseen Hanedan lentoasemalla,
olen pahoillani uhriksi joutuneen naistoimittajan puolesta.
Täytyy kuitenkin muistaa, että mies tuli 200 miljoonan vuoden takaa.
Hän on kuin eri planeetalta.
Meidän arvomme ja moraalimme eivät merkitse hänelle mitään.
ANTAKAA SUOLAKURKULLE RANGAISTUS
LUOVUTTAKAA SUOLAKURKKU!
Näettekö, mitä täällä tapahtuu?
Tavalliset kansalaiset ovat USA:n tukikohdan portilla.
Koska uhri oli suosittu uutistoimittaja, mielenosoittajia on satoja.
Yhdysvaltain asevoimat ei ole kommentoinut alkukantaisen miehen tekemää raiskausta,
ja mielenosoittajat ovat raivoissaan.
Suolakurkku on täällä.
Tulen läpi.
Ei!
Tämä rakennettiin noin kuukaudessa.
Enpä tiedä.
Autonrengas, lehtiä, akvaario ja tämä.
Se näyttää liian yksinkertaiselta.
Viihtyyköhän hän siellä?
Ole vaiti. Meitä tarkkaillaan.
Kuin livahtaisi naisen makuuhuoneeseen.
Minkä ihmeen takia livahdin tänne?
TV-lähetyksen nähtyäni -
sain pakkomielteen siitä salaperäisestä villistä.
Vartija. Hän tulee tänne.
Voin edetä hetken näin.
Hölmöt.
Varokaa, mielenosoittajat.
Tyypit lähtevät lentoon!
TAMOTSU ISHIZUKA, MIELENOSOITTAJA
Hän hohkasi kuumaa kuin moottori tai jokin sellainen.
Yhtäkkiä sotilaat alkoivat hakata toisiaan mustapukuisen tyypin edessä.
Kolmas ei mennyt väliin vaan alkoi mätkiä itseään.
Mustapukuinen mies vain seisoi katsomassa.
Sitten hän käveli portille.
Sotilaat vain hakkasivat toisiaan.
Kuin tuhmat veljekset, jotka isä oli saanut kiinni pahanteosta,
ja nyt he syyttivät toisiaan -
ja rankaisivat itseään ennen kuin isä rankaisisi heitä.
Veri roiskui, hampaita irtosi ja naamat turposivat,
mutta kolmikko ei lopettanut.
Mutta sitten...
Lopettakaa!
Kuin käsky olisi tullut ylipäälliköltä. He lopettivat heti.
Mies sanoi jotain outoa.
Teitte oikean valinnan.
Jos yksikin olisi karannut eikä tapellut, olisin listinyt teidät.
Samoin jos olisitte käyneet päälleni.
Niinpä päätitte satuttaa toisianne, itseänne.
Se oli paras ja oikea päätös.
Saatte anteeksi.
Millaiset ilmeet heillä oli? Helpottuneet.
Kaikki näkivät, että he olivat syvästi helpottuneita.
Vaikka he olivat hakanneet toisensa verille.
Hän vain mursi lukon paljain käsin.
Hän käveli sisälle kuin omaan kotiinsa.
Kukaan ei yrittänyt pysäyttää. Liian vaarallista.
Jos hengitän samaan tahtiin, sotilas ei huomaa minua.
Ongelma on se,
miten löydän alkuihmisen tästä isosta tukikohdasta.
Missä häntä pidetään?
Hei. - Hei.
Tulipa siitä riesa.
Suolakurkustako?
Olen vartiossa aamuun asti. - Mälsä homma.
Käydään sitten ryypyllä.
Jep. Nähdään.
Nähdään.
Kävi tuuri. Tämä sotilas vie minut alkuihmisen luo.
Täällä se on.
Pahoittelut.
Täällä alkuihmistä pidetään. Tukikohdassa tukikohdan sisällä.
Se on auki.
Ja tuokin on auki.
Kuin joku olisi mennyt sisään ennen minua.
Mitä?
Sinähän olet...
Kosho Shinogi.
Merenvaltias Retsu.
Mitä sinä täällä teet?
Sinäkin, vai?
Tulit katsomaan Suolakurkkua.
Hänen voimansa ovat ilmiselvät.
Hän on niin villi, että yrittää paritella muiden nähden.
Uteliaisuutesi heräsi, ja päätit tulla tukikohtaan.
Haluan nähdä hänet.
Ja jos mahdollista, haluan taistella hänen kanssaan.
Meillä taisi olla sama ajatus.
Sukulaissieluina meidän pitäisi tervehtiä toisiamme lämpimästi,
mutta tuskinpa vain.
Minä tulin ensin.
Sanotko vastaan?
Hei, Shinogi.
Et tullut ensimmäisenä.
Doppo!
Jack!
Goki!
Odottelin sopivaa hetkeä, mutta en näemmä voi odottaa.
Katsumi Orochi?
Vai niin.
Vai että tällainen kokoontuminen.
Merenvaltias Jaku.
Retsu, pitkästä aikaa.
Hitonmoinen jälleentapaaminen.
Tämä on jo noloa.
Vanhat ja nuoret mustissa ninjoja leikkimässä.
Jep, on kyllä aika noloa.
Jaku, sinäkin tulit.
Mitä? Tietysti, Ihmissyöjä-Orochi.
Kasvatus on tärkeä osa taistelulajeja.
Opettaminen on tärkeää, jotta lupaava nuori voi elää oikein.
Lupaava nuori?
Tarkoitatko Suolakurkkua?
Kyllä tarkoitan.
Kaikilla oli niin kova hinku taistella, että murtauduimme tänne.
Sellainen on aito taistelulajien harjoittaja.
Ja sellaisiahan me olemme.
No sitten...
Kuka haastaa Suolakurkun?
Katsotaan ensin, mitä Suolakurkku puuhaa.
Hän nukkuu.
Mies ottaa rennosti, vaikka täällä metelöidään.
Kuinkahan rento hän mahtaa olla?
Pitääköhän hän meitä vihollisina?
Hän heräsi.
Tervetuloa tulevaisuuteen, Suolakurkku.
Kaikki näyttävät olevan paikalla.
Mikä rupusakki.
Keitä haukut rupusakiksi?
Tämän takia kukaan ei halua lähellesi.
En minä, ei Baki eikä edes isäsi.
Tulet tänne ilman suunnitelmaa ja luulet onnistuvasi.
Tiedät häviäväsi, mutta esität urheaa isällesi.
Tiedät saavasi apua, jos et pääse heti hengestäsi.
Hän tiesi tarkalleen, mitä nuoren karatekan päässä liikkui.
Tällä ei ollut muuta vaihtoehtoa.
Mene nurkkaan leikkimään nauhalla.
Pois tieltä!
Tulen sisään.
Mutta...
Hölmö.
Olen tässä.
Suolakurkku.
Olet muinaisen maailman soturi, mutta sait säilötyn vihanneksen nimen.
Jos et ymmärrä puhettani, ymmärrä ajatukseni -
kuin kieltä ymmärtämätön lapsi ymmärtää äidin rakkauden.
Tunne sydämessäsi, mitä me tunnemme sinua kohtaan.
Nuo kahdeksan ja minä tulimme taistelemaan kanssasi.
Aikana, jona maapallolla eli suunnattoman vahvoja otuksia,
sinä söit niistä vahvinta.
Olisit varmasti saanut ruokaa muillakin tavoin.
Päätit saalistaa sitä.
Kiehdot minua.
Paskiainen pakotti minut tekemään siirron.
Hän nousi ylös.
Se yksinkertainen liike vangitsi soturien katseet.
Sivilisaation myötä ihminen on menettänyt fyysisiä kykyjään.
Kehossa, jossa ne kyvyt ovat tallella, yksinkertainen liikekin on kaunis.
Kuinka he voisivat lähteä nähtyään sen?
Sotureiden kateus kasvoi kasvamistaan, kun...
Seis!
Herra Yujiro Hanma. Lopettakaa heti.
Tulkaa ulos. Rakennus on saarrettu.
Anteeksi, että vaivaan teitä huvitellessanne.
Olen 301. pataljoonan kakkoskomppanian komentaja Henry.
Onpa kohtelias tapa pidättää tunkeutuja.
Ei teitä pidätetä.
Yhdysvaltain armeijalla ei ole siihen valtuuksia.
Mistä tiesit, että tunkeutuja olin minä?
Ette tunkeutunut. Kävelitte portista sisään.
Vartijat eivät kyenneet hälyttämään apua.
Päättelin siitä, että kyseessä on Ogre, Yujiro Hanma.
Yrität imarrella.
Sotilaana minulle on kunnia tavata teidät.
No, mitä haluat?
Minäpä selitän.
Suolakurkku on koko ihmiskunnan kulttuuriaarre.
Hän on elävä maailmanperintö.
Pyydän, että vetäydytte.
Yhdellä ehdolla.
Päästäkää myös muut kahdeksan.
Heidätkö myös?
Tiedät, etteivät he tulleet tuhoamaan tai varastamaan.
Tervehtimään vain, kuten minäkin.
Mutta jos se ei käy, ei siinä mitään.
Ei, ei!
Ja niin tämä pelottava välikohtaus päättyi rauhanomaisesti.
Pidän katseestasi, poika.
Soturit vapautettiin kymmenen kilometrin päässä tukikohdasta.
Kaikki paitsi yksi.
Kahdeksan? Hän tiesi, että olin täällä.
Tervehdys.
Tekstitys: Suvi Niemelä