‫- באקי הנמה -‬
‫- חיל האוויר של ארה"ב -‬
‫כולכם רואים את זה?‬
‫זה מטוס צבאי.‬
‫בתוכו...‬
‫נמצא מה שעורר מהומה בארה"ב.‬
‫אני מניח שניתן לכנותו אדם פרימטיבי.‬ ‫נכון, פרופסור קוואמוטו?‬
‫טוב, אני מניח שכן.‬
‫הם אומרים שהוא הוקם לתחייה מתקופת היורה.‬
‫כן, זה מה שהם טוענים.‬
‫הו! זה הוא?‬
‫כן, זה הוא!‬
‫הוא הגיע, מאובטח על ידי קבוצת חיילים.‬
‫זה הוא.‬
‫הוא עצום.‬
‫בגובה שני מטרים לפחות, אולי יותר.‬
‫וואו, יש לו חתיכת מבט חודר.‬
‫הוא נראה חשדן.‬
‫הוא בודק את הסביבה שלו.‬
‫קפטן.‬
‫הבחור הזה... הוא חזק.‬
‫הוא די ברברי.‬
‫הוא משדר תחושה מאוד פרימיטיבית.‬
‫את איתנו, גברת איזאווה?‬
‫תוכלי לנסות לגרום לו לדבר?‬
‫בטח. אני אנסה!‬
‫סליחה!‬ ‫-לא!‬
‫לא!‬ ‫-שלום...‬
‫לא!‬
‫מה?‬
‫אוי...‬
‫לא!‬
‫ברברי באופן מעורר רחמים.‬
‫ברברי באופן אבסורדי.‬
‫כל יפן הייתה עדה לזה.‬
‫הברבריות שלו כל כך טבעית,‬ ‫מטפורות לא יעשו עימה צדק.‬
‫תפסיקו לצלם!‬
‫חלקם ניסו להשתלט על המצב.‬
‫חלקם לא יכלו לקבל את זה.‬
‫כל אחד הגיב באופן שונה,‬ ‫אבל תשומת הלב שלהם הייתה מרוכזת בדבר אחד.‬
‫מה הזכר הזה יעשה עכשיו?‬
‫מה יהיה הצעד הבא שלו?‬
‫בזמן שכל יפן מחכה בנשימה עצורה...‬
‫הזכר הזה...‬
‫הלך לישון.‬
‫זו רק התיאוריה שלי.‬
‫מאה מיליון השנים של הדינוזאורים,‬
‫מתקופת היורה ועד תקופת הקרטיקון,‬
‫הגיעו לסוף פתאומי‬
‫כשמטאור ענק פגע בכדור הארץ.‬
‫אני חושב שכולם מכירים את הסיפור עד כה.‬
‫אבל כשהמטאור הענק פגע,‬
‫מה בדיוק קרה אז?‬
‫ענן אבק עצום התפזר ברחבי האטמוספרה,‬
‫וחסם את חום השמש.‬
‫טמפרטורת כדור הארץ מיד צנחה‬ ‫לטמפרטורה זהה לזו של החלל החיצון,‬
‫מינוס 270.4 מעלות צלזיוס.‬
‫הכול קפא בכדור הארץ.‬
‫הדינוזאורים הענקיים והחרקים,‬
‫וגם כל הקרבות.‬
‫הפגיעה הסיטה את לוחות קרום כדור הארץ.‬
‫כתוצאה מכך, שכבת אבן המלח‬ ‫היציבה בדרך כלל שימרה את הקרב הזה.‬
‫באשר לשני היצורים‬ ‫שהתגלו משומרים במלח קודם לכן,‬
‫אחד נפגע קשה מכדי להחיותו.‬
‫אבל אחד נשאר שלם.‬
‫ובאשר לתקרית שהתרחשה מוקדם יותר‬ ‫בנמל התעופה האנדה,‬
‫אני מצר על הכתבת שנפלה קורבן.‬
‫עם זאת, עליכם להבין שהוא הגיע מכדור הארץ‬ ‫של לפני 200 מיליון שנה,‬
‫אשר היה כוכב לכת שונה לחלוטין.‬
‫הערכים והעקרונות המוסריים שלנו‬
‫הם חסרי משמעות עבורו.‬
‫- תענישו את הפיקל -‬
‫- תנו לנו את פיקל!! -‬
‫אתם רואים מה קורה כאן?‬
‫אזרחים רגילים צובאים על השער הראשי‬ ‫של בסיס צבא ארה"ב.‬
‫כיוון שמי שנפלה קורבן הייתה‬ ‫כתבת חדשות אהודה,‬
‫מספר המפגינים מונה מאות.‬
‫צבא ארה"ב לא הגיב‬ ‫בנוגע לאונס על ידי האדם הפרימיטיבי.‬
‫בשל כך, זעם המפגינים עולה על גדותיו.‬
‫אני יודע שפיקל כאן.‬
‫אני נכנס.‬
‫לא!‬
‫הם בנו את הדבר הזה במשהו כמו חודש,‬
‫אבל אני לא בטוח לגבי זה.‬
‫צמיג. מגזינים. בריכה. וזה.‬
‫זה נראה ברור ופשוט מדי.‬
‫מעניין אם הוא בכלל נהנה מזה.‬
‫שתוק. צופים בנו.‬
‫זה כמעט כמו להתגנב לחדר השינה של אישה.‬
‫מה חשבתי לעצמי שהתגנבתי לכאן?‬
‫מאז שידור הטלוויזיה הזה...‬
‫הדחף הזה התחיל ברגע שראיתי‬ ‫את הברברי המסתורי הזה.‬
‫שומר. הוא בא הנה.‬
‫אני יכול להסתובב ככה בינתיים.‬
‫טיפשים.‬
‫מפגינים, התרחקו.‬
‫החבר'ה האלה עומדים להתעופף!‬
‫- טמוטסו אישיזוקה, (34) מפגין -‬
‫היה ממש חם לידו, כמו מנוע או משהו.‬
‫ואז פתאום,‬
‫החיילים התחילו להכות אחד את השני‬
‫מול הבחור בשחור.‬
‫הבחור האחרון אפילו לא ניסה לעצור אותם.‬
‫הוא התחיל להרביץ לעצמו!‬
‫האיש בשחור, הוא פשוט עמד והסתכל.‬
‫בסופו של דבר, הוא ניגש לשער.‬
‫החיילים המשיכו להכות זה את זה.‬
‫זה היה כאילו, אתם יודעים,‬
‫כשאחים מופרעים נתפסים בעת מעשה קונדס‬ ‫על ידי האבא הקשוח שלהם,‬
‫והם מנסים להאשים אחד את השני.‬
‫כאילו שהם הענישו את עצמם‬ ‫לפני שאבא שלהם הספיק להעניש אותם.‬
‫למרות שהם דיממו,‬ ‫איבדו שיניים והתחילו להתנפח,‬
‫שלושת הגברים לא ניסו להפסיק.‬
‫אבל אז...‬
‫עצרו!‬
‫זה היה כמו פקודה מהנשיא.‬
‫הם עצרו מיד.‬
‫ואז הוא אמר משהו מוזר.‬
‫עשיתם בחירה נכונה.‬
‫אם אפילו אחד מכם היה בורח במקום להילחם,‬
‫הייתי שוחט אתכם במקום.‬
‫אבל אם הייתם תוקפים אותי, גורלכם היה זהה.‬
‫אז כמוצא אחרון, החלטתם לפגוע זה בזה,‬
‫לפגוע בעצמכם.‬
‫זו האפשרות הכי טובה. עשיתם את הדבר הנכון.‬
‫אני אסלח לכם.‬
‫מה היו הבעות הפנים שלהם אז?‬
‫נראה שהוקל להם.‬
‫היה ברור לכל מי שצפה‬
‫שהם חשו הקלה עמוק בפנים.‬
‫אבל הם הוכו נמרצות עד זוב דם.‬
‫טוב, הוא פשוט חתך את המנעול.‬ ‫רק עם הידיים שלו.‬
‫ואז הוא נכנס, כאילו זה היה הבית שלו.‬
‫לא, אף אחד לא עצר אותו.‬ ‫זה היה יותר מדי מסוכן.‬
‫כל עוד אתאים את נשימתי לשלו,‬ ‫החייל הזה לא יבחין בי.‬
‫הבעיה האמיתית,‬
‫היא היכן בבסיס הצבאי הגדול הזה‬ ‫מוסתר האדם הפרימיטיבי.‬
‫איפה הוא בבסיס הענק הזה?‬
‫היי.‬
‫זה חתיכת כאב ראש.‬
‫אתה מתכוון לפיקל?‬
‫אני בשמירה עד הבוקר.‬
‫אוי, בנאדם. איזה באסה.‬
‫כשאסיים, בוא נשתה משהו.‬
‫בטח. נתראה.‬
‫נתראה.‬
‫יש לי מזל.‬
‫אם אישאר עם החייל הזה,‬ ‫הוא ייקח אותי לאדם הפרימיטיבי.‬
‫זה בטח כאן.‬
‫מה?‬
‫סליחה.‬
‫כאן בטח מוחזק האדם הפרימיטיבי.‬
‫בסיס בתוך הבסיס.‬
‫זה פתוח.‬
‫וגם זה פתוח.‬
‫זה כאילו מישהו התגנב לפניי.‬
‫מה?‬
‫אתה...‬
‫קושו שינוגי.‬
‫קאיו רטסו.‬
‫למה...‬
‫אתה כאן?‬
‫אז גם אתה, אה?‬
‫מה?‬
‫באת לראות את פיקל.‬
‫רואים מיד את הכוח שלו.‬
‫הברבריות שלו נטועה עמוק כל כך,‬ ‫לא אכפת לו שיסתכלו עליו כשהוא מזדווג.‬
‫להבת הסקרנות שלך בערה,‬ ‫אז פתאום מצאת את עצמך בבסיס הזה.‬
‫אני רוצה לפגוש אותו. אני רוצה לראות אותו.‬
‫ואם אפשר, אני רוצה להילחם בו.‬
‫נראה ששנינו חושבים אותו הדבר.‬
‫אנחנו נשמות תאומות,‬
‫ואנחנו אמורים לקבל זה את זה בלחיצת יד חמה.‬
‫אבל זה לא יקרה.‬
‫אני הגעתי לפה קודם.‬
‫יש תלונות?‬
‫היי, שינוגי.‬
‫אתה לא הראשון שהגיע הנה.‬
‫דופו!‬
‫ג'ק!‬
‫גוקי!‬
‫ניסיתי לחכות לזמן המתאים,‬
‫אבל מסתבר שלא יכולתי לחכות.‬
‫קאטסומי אורוצ'י?‬
‫הבנתי.‬
‫אז זה מה שקורה פה.‬
‫קאיו ג'אקו.‬
‫רטסו, מזמן לא התראינו.‬
‫זה חתיכת איחוד.‬
‫זה נהיה מביך.‬
‫הזקנים והצעירים,‬ ‫לבושים בשחור מכף רגל ועד ראש,‬
‫כאילו אנחנו משחקים בנינג'ות.‬
‫כן, זה די מביך.‬
‫ג'אקו, אפילו אתה באת?‬
‫מה? אתה לא רציני, "אורוצ'י אוכל אדם".‬
‫חינוך חברתי הוא היבט חשוב‬ ‫של אמנויות לחימה.‬
‫לימודו הוא משימה חיונית‬ ‫שעוזרת לנוער מבטיח לחיות חיים ראויים.‬
‫"נוער מבטיח"?‬
‫אתה מדבר על פיקל?‬
‫מה? טוב, כן.‬
‫כולנו קורצנו מאותו החומר.‬
‫כל כך מגרד לנו להילחם.‬
‫בגלל זה פרצנו פנימה.‬
‫עכשיו זה אמן לחימה אמיתי.‬
‫האמת שזה בדיוק מה שאנחנו.‬
‫אם ככה...‬
‫מי יילחם בפיקל?‬
‫אבל קודם כדאי שנראה מה פיקל עושה.‬
‫הוא ישן.‬
‫תראו אותו כזה נינוח,‬ ‫אפילו עם כל ההמולה כאן.‬
‫אתה באמת חושב שהוא נינוח?‬
‫מעניין אם הוא בכלל חושב‬ ‫שאנחנו האויבים שלו.‬
‫הוא התעורר... וואו!‬
‫ברוך הבא, פיקל, לעתיד.‬
‫נראה שכולנו כאן.‬
‫איזה אספסוף מגוון.‬
‫היי, למי אתה קורא אספסוף?‬
‫בגלל זה אף אחד לא רוצה להיות בחברתך.‬
‫לא אני, לא באקי, אפילו לא אבא שלך.‬
‫אתה בא הנה בלי תוכנית ומניח שהכול יסתדר.‬
‫אפילו שאתה חש שאתה עומד להפסיד,‬
‫אתה לא יכול שלא‬ ‫להעמיד פני גיבור מול אבא שלך.‬
‫ואם תימנע מלהיהרג באופן מיידי,‬
‫אתה סומך על זה שתקבל עזרה.‬
‫הוא ידע בדיוק מה הוא חשב.‬
‫הוא ראה מה התחולל בראשו‬ ‫של לוחם הקראטה הצעיר.‬
‫נותר לו רק דבר אחד לעשות.‬
‫לך תשחק "סבתא סורגת" בפינה.‬
‫פנו דרך!‬
‫אני נכנס.‬
‫אבל...‬
‫טיפש.‬
‫מה?‬
‫אני כאן.‬
‫פיקל.‬
‫אתה לוחם מכדור הארץ הקדום,‬ ‫אבל אתה קרוי על שם ירק מומלח.‬
‫אם אתה לא מבין מה אני אומר,‬
‫אז תחוש את הכוונה שלי,‬
‫כמו תינוק שלא מבין שפה‬ ‫אבל מבין את אהבת אמו.‬
‫דע בלבך את רגשותינו כלפיך.‬
‫השמונה שהתאספו כאן, כמוני,‬
‫באו להילחם בך.‬
‫בתקופה שבה היצורים החזקים ביותר‬ ‫הסתובבו בכדור הארץ,‬
‫אתה ניזונת מהיצור החזק ביותר בהיסטוריה.‬
‫אם רק רצית לאכול, היו דרכים‬ ‫אחרות שהיית יכול לעשות את זה.‬
‫אבל במקום זאת, הלכת עליו.‬
‫עוררת את הסקרנות שלי.‬
‫ממזר.‬
‫הוא גרם לי לעשות מהלך.‬
‫הוא קם.‬
‫הפעולה הפשוטה הזאת לבדה‬
‫כבשה את עיני כל הלוחמים.‬
‫בגלל הכניעה לציביליזציה,‬ ‫רבות מיכולותינו הגופניות אבדו.‬
‫אבל בגוף ששימר את היכולות האלה במלואן,‬
‫אפילו הפעולה הפשוטה ביותר היא יפהפייה.‬
‫אחרי שראו את זה, איך הם יכלו פשוט לעזוב?‬
‫קנאת הלוחמים הגיעה לשיאה, כש...‬
‫עצור!‬
‫מר יוג'ירו הנמה. אל תזוז.‬
‫צא החוצה.‬
‫הבניין מוקף לחלוטין.‬
‫צר לי להפריע לך בזמן ששעשעת את עצמך.‬
‫אני המפקד הנרי של פלוגה שתיים בגדוד 301.‬
‫זו דרך ממש מנומסת לעצור פורץ.‬
‫זה לא מעצר!‬
‫לצבא ארה"ב אין את היכולת לעצור אותך.‬
‫איך ידעת שאני הפורץ?‬
‫זו לא הייתה פריצה.‬ ‫פשוט נכנסת דרך השער הקדמי.‬
‫לפי העובדה שהשומרים בשער‬ ‫לא יכלו לקרוא לתגבורת,‬
‫ידעתי שזה חייב להיות עוג, יוג'ירו הנמה.‬
‫יש לך תעוזה לנסות להתחנף אליי.‬
‫בתור חייל,‬
‫אני מתענג על הכבוד לפגוש אותך.‬
‫אז מה אתה רוצה?‬
‫בדיוק הגעתי לזה.‬
‫פיקל הוא אוצר לאומי לכלל האנושות.‬
‫הוא מורשת עולמית חיה.‬
‫בבקשה, נסוג עכשיו.‬
‫בתנאי אחד.‬
‫תן גם לשמונת האחרים לעזוב.‬
‫אתה מתכוון שגם הם?‬
‫אתה יודע היטב שהחבר'ה האלה‬ ‫לא באו להשמיד או לגנוב כלום.‬
‫כמוני, הם רק באו להגיד שלום.‬
‫אבל אם אתה לא אוהב את זה, זה בסדר.‬
‫לא, לא!‬
‫וכך, המסך ירד בשלום‬
‫על סאגת הפלישה הלילית המאיימת ביותר בעולם.‬
‫המבט שלך מוצא חן בעיניי, בן.‬
‫הלוחמים שוחררו עשרה ק"מ מהבסיס הצבאי.‬
‫כולם פרט לאחד.‬
‫שמונה, אה? ברור שהוא ידע שאני כאן.‬
‫היה נעים להכיר אותך.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬