SHINSHINKAI-HOVEDKVARTER KARATENS VEJ
Derfor vil ingen være i nærheden af dig.
Ikke mig, ikke Baki, ikke engang din far.
Han har ret.
Det er, som Yujiro Hanma sagde.
Alle kan mærke det.
Min far, Doppo Orochi,
gjorde mig til formand for dette sted,
men jeg har ingen kløgt.
Shinshinkai er den største karateskole,
men jeg evner ikke at være formand.
Jeg har ikke min fars historie, legender og karisma.
Jeg vil kæmpe mod ham.
RINGER
Der er ingen tvivl.
Det var Pickle. Både i udseende og størrelse.
Nej, han slap væk.
Sikke en gave.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg behøver ikke forklare det.
Shinshinkai er ikke for sjov.
Shinshinkai er en styrkeorganisation.
Kaiou Retsu var en af vores instruktører, og vi vil hævne ham.
Det er ganske enkelt.
Pickle er på fri fod.
Politiet leder efter ham.
Der er 43.000 politibetjente,
men der er 55.000 medlemmer af Shinshinkai i Tokyo.
Vi får et forspring.
Giv cheferne i de 220 afdelinger i Tokyo besked.
Led overalt.
Det var alt.
Javel!
Vi kæmper, hvis vi kan vinde. Ikke, hvis vi ikke kan.
Men denne gang er sejr ikke en faktor.
Nu er det tid til handling.
Kun sådan kan vi vise det.
Shinshinkai har en million medlemmer.
Som leder vejer det tal på mine skuldre!
Du har en god fysik.
Men du er sikkert meget lukket. Hvis du ved, hvad jeg mener.
Okay. Kun 3000 yen.
Hverken mere eller mindre.
Okay, vi har en kunde!
Hvad?
Beklager, makker.
Men vi er sammen. Hvorfor overlader du ham ikke til mig?
Jeg kan se, han ikke er din ven. Er I i samme branche?
Nej, sådan er det ikke.
Hvilken bande er du i?
Jeg er ikke i en bande eller noget. Bare overlad ham til mig.
Er du betjent?
Heller ikke det.
Prøver du at lave ballade? Hvad?
Jamen dog.
Træningen i dojo'en er forbi.
Hvem sidder du og venter på?
Svar mig.
Sig ikke, du prøver at stoppe mig, far.
Katsumi, hvad er vigtigst for en kæmper?
Det er at overleve.
Kæmp kun mod nogen, du kan besejre.
Du kan ikke vinde mod ham!
Da du var formand,
var der uoverensstemmelser på ledermøderne af og til.
Når det skete, sagde du altid:
"Vi er alle karatekæmpere. Afgør det med en kamp!"
Undskyld, jeg fik dig til at sige det først.
Er det klart, hvad vores intentioner er?
Vi er her heller ikke bare for sjov.
Overlad ham til os.
Det er bare en enkelt kunde.
Hvis du insisterer, så værsgo. Han er din.
Jeg skylder dig.
Næste gang kommer vi som kunder.
Javel!
Okay, Pickle, lad os gå.
Hej.
Hr. Hanayama...
Godaften.
Han er sej, ikke?
Hanayama, jeg er Terada fra Shinshinkai.
Hør, hvad jeg har at sige.
Hvis vi har fornærmet dig, så undskylder jeg.
Du skal ikke undskylde.
Hvorfor smutter I ikke bare?
Det er skræmmende at pege på mig med en kniv.
Men jeg håber, du forstår.
Det er formand Katsumis ønske.
- Det var forvirrende. - Wow.
Han tager fat i kniven!
Han pressede med utrolig kraft.
Du skærer dig, chef!
Hans handling var i bund og grund et angreb.
Men det er tydeligt, at denne mand elsker mig.
Hvad?
Tilgiv mig!
Ingen ville bruge det slag i en normal kamp.
Og slet ikke mod sin egen far.
Undskyld, far.
Dit svin!
Han slipper væk.
Vær sød at blive lidt længere.
Du bliver her.
Så er det nu!
Det var det 21. århundrede.
Stedet var Tokyo, Japan,
i et festkvarter med farverige neonskilte.
Men alligevel så den gamle kriger
noget helt andet på sin nethinde.
Denne mand, der stod i vejen.
Denne mand, der var mindre end ham.
Han har samme styrke som de rivaler, han engang kæmpede mod.
Han var ikke større end de små.
Men når det kom til styrke...
Der har været noget snak om en primitiv mand og dinosaurer,
men den går ikke her.
Det var ikke sært.
For denne mand var bundet af sociale omstændigheder.
Pligt. Venlighed. Forpligtelse. Løfter.
Fra den logik og visdom, der stammer fra hans netværk af forhold,
har han fået guddommelig styrke, der trodser menneskets forstand.
Pickles rivaler var intet imod denne mands guddommelige indre styrke.
De stoppede!
Fantastisk!
De er lige stærke.
Han havde ventet på at møde en, der var al hans styrke værdig.
Det er slut.
Undskyld, jeg stoppede dig.
Du kommer for sent, Baki.
Tak, fordi du gav mig besked, Hanayama.
Hov! Det er Baki Hanma!
- Er det ham? - Han er her.
Pokkers. Så smuk.
Jeg vidste det. Bare udsøgt.
- Hvad? -"Smuk"?
"Udsøgt"?
Alt, der er skabt til ét formål alene,
frataget alt overflødigt pynt, er smukt.
Om formålet er godt eller ondt, er menneskehjertet forelsket.
Den funktionelle skønhed ved at løbe, springe, fange og jage.
En krop, perfekt tilpasset kamp.
I Bakis øjne var intet smukkere.
Vil han sparke?
Vil han slå? Vil han kvæle?
Han mestrede en legendarisk kampsport, vi alle ofte har hørt om.
Baki Hanma var verdens mest magtfulde unge mand,
så hvordan ville han reagere?
Gruppen af kæmpere,
medlemmerne af Shinshinkai, så på med tilbageholdt åndedræt.
Undskyld. Jeg ville ikke gøre dig noget.
Da jeg hørte fra Tokugawa, at du var flygtet,
bad jeg Hanayama
give mig besked, hvis han hørte noget.
Jeg ville bare møde dig.
Jeg ville så gerne møde dig. Det ville jeg virkelig.
Det er alt. Undskyld.
Sådan?
Efter at have set denne krop fyldt med funktionel skønhed,
vidste han, at den også beherskede kampformen aikido fuldt ud.
Som om han blev smigret af en kvinde,
kunne drengen knap nok styre sig.
Så kom Hanma-blodet i hans årer
pludselig i kog.
Undskyld.
Undskyld!
Hvad? Skal jeg gå med?
Nå?
Han gik.
Baki og Hanayama gik med ham.
Virkelig?
Jaså.
Undskyld. Vi kunne ikke stoppe dem.
Efter at have slået min far ud, kom jeg her i højt humør,
bare for at høre, at han er væk.
Så pigen efterlod sin kedelige kæreste
og stak af med sin kloge klassekammerat?
Undskyld!
Men det er godt, ikke?
Tænk over det.
Den oprindelige plan var at få hævn for mester Retsu.
Det behøver ikke være mig, der opfylder vores mål.
Det er fint, hvis Baki Hanma eller Kaoru Hanayama gør det.
Vi føler alle det samme ved mester Retsus nederlag.
Det er fint, hvis det ikke er mig.
Det er meget generøst, men er du sikker?
Shinshinkai kom for at hævne mester Retsu.
Desuden blev Terada besejret af Pickle.
Er du sikker på, du vil lade en anden ordne Pickle?
Vi har god grund til at gå efter ham.
I stedet for Baki eller Hanayama,
bør det ikke være dig, mester Katsumi, der får hævn?
Undskyld. Jeg gik for vidt.
Nej, det er okay.
Forresten har jeg et spørgsmål til dig.
Ja?
Tror du, jeg kan besejre Pickle?
Jeg ved ikke, om det er sandt, men de siger,
han kan besejre en T. Rex og historiens mest magtfulde kriger.
Tror du virkelig, at jeg, Katsumi Orochi,
den håbløse, forkælede, søn af en mester,
kan besejre dette monster?
Undskyld.
Vi kæmper, hvis vi kan vinde. Ikke, hvis vi ikke kan.
Men jeg sagde, at sejr ikke er en faktor denne gang.
Kom nu, jeg beder jer.
For mester Retsu, for Shinshinkai,
hjælp mig!
Javel!
Han ændrer sig måske.
Dit store fjols!
Hvor pokker var du henne?
Jeg troede aldrig, han ville komme her.
Hvad vil du så nu, hvor du har bragt mig hertil?
Baki, er det ikke tydeligt, hvad du skal her?
Du ved, hvad der sker her, ikke?
Han slås mod dig, Baki!
Det var det, jeg tænkte.
Du vil slås, ikke?
Så må jeg acceptere.
Er du sikker på, du vil involvere den naive fyr?
Hvad?
Nej, det er vel ikke min sag.
Han vil vist også kæmpe.
Du reddede mig, Hanayama.
Jeg skulle til at gentage den samme fejl som for fem år siden.
Jeg gik ind på uskyldige menneskers territorium
og involverede dem i en kamp for livet.
Jeg skabte kun problemer.
Du godeste.
Jeg kedede mig bare lidt.
Jeg ville bare have det sjovt.
Men jeg lod følelserne styre mig.
Jeg var ved at gøre noget dumt.
Hvad?
Han danser! Wow!
Han løfter næven over hovedet.
Det er det samme.
I fortiden som i nutiden fejres sejren på samme måde.
Det tog kun et enkelt slag.
Måske skulle vi tage ham væk, før han bliver ædt.
En omgang.
En omgang rundt i dojo'en på de her.
Brug så grebet til at hærde dine næver og slå!
Et slag ville naturligvis slå et menneske ud.
Og hvis du gør det rigtigt, selv en tyr.
En tyr?
Det ville være nemmere, hvis jeg stod overfor en tyr.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg er karatekæmper, så hvad kan jeg stole på udover karate?
Retsu!
Min ven, jeg har hørt et mærkeligt rygte.
I kampen tidligere led jeg nederlag.
Jeg har hørt, at Shinshinkai søger hævn.
Det var mig, der krævede det.
Uforståeligt.
Det er absurd at tro, at du, som jeg har trænet,
kan tage hævn mod en, jeg ikke havde en chance imod.
Du har helt ret.
Vi prøvede at hævne vores overordnede i kampsporten.
Det er ren uforskammethed.
Jeg vil have hævn.
Nu kender jeg sandheden, at den store kæmper Kaiou Retsu
ikke havde en chance mod ham.
Alligevel, eller derfor,
vil jeg faktisk udfordre ham med karate!
Jeg tænkte det nok.
Du siger, at du hævner mig, fordi du står i gæld til mig.
Men her er dine sande følelser.
Hævn er noget, vi siger for nemheds skyld.
Hvis nogen er stærk, vil vi kæmpe mod dem.
Tror du, din karate kan besejre ham?
Det ved jeg ikke.
Hvis jeg har en chance, kæmper jeg. Men ellers ikke.
Men det ikke er sådan en kamp.
Du har forandret dig, Katsumi.
Tak.
Som du kan se, har jeg også ændret form,
men jeg har meget at lære dig.
Katsumi.
Der har været 4000 store års kung-fu-historie.
Vil du fortsætte det 4001. år?
SHAOLIN-TEMPLET
Hvis man gennemgår karatens historie,
ledes man til Songbjerget i Kina.
Den rejste til Ryukyu-øerne
og gjorde unikke fremskridt, formet af miljøet.
I 1922 bragte Gichin Funakoshi den til fastlandet
for at blive, hvad den er i dag.
Katsumi, karate er stadig ung.
Det er kun 500 år siden, den ankom til Okinawa.
I dag, når alle ser hen imod 501. år,
er du den eneste, der er klar til det 4001. år.
Lad mig lære dig kunsten.
Jeg sætter pris på dit tilbud.
Ung, som den er,
uudviklet, som den er, ønsker jeg, at den rammer 501, som den er.
Jeg vil følge karatens vej.
Det skal være karate.
Jeg dummede mig næsten.
Undskyld.
Katsumi,
må jeg hjælpe dig med det 501. år?
Hvad? Altså...
Nej, det kan jeg ikke lade ham gøre.
Hvis han bliver involveret, bliver det 501. og 4001. år rodet sammen.
Lad mig hjælpe med dit 501. år.
Det er vel okay.
Med glæde!
En forening med kung-fus 4001. år.
Ja, det var det 501. år med karate.
En revolutionær sti er ved at blive trådt.
Den fyr har virkelig forandret sig.
Tekster af: Anja Molin