БАКІ ХАНМА
ДОДЖЬО ШІНШІНКАЙ ШЛЯХ КАРАТЕ
Ось чому ніхто не хоче бути твоїм суперником.
Ні я, ні Бакі, ні навіть твій батько.
Він має рацію.
Усе так, як і сказав Юджіро Ханма.
Усі це відчувають.
З примхи, мій батько, Доппо Орочі,
зробив мене головою цього місця,
та я не справляюся.
Шіншінкай — найбільша школа карате, але мені бракує здібностей бути головою.
У мене немає історії, легенд і харизми мого батька, Доппо Орочі.
Я битимусь...
Я битимуся з ним.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК
Так. Жодних сумнівів.
За зовнішнім виглядом і габаритами це був Пікуль.
Ні, він утік.
Про вовка промовка.
Не вірю у своє щастя.
ДОДЖЬО ШІНШІНКАЙ
Немає потреби вам пояснювати.
Шіншінкай — не група любителів.
Школа карате Шіншінкай — це організація сили.
Морський король Рецу був одним з наших учителів, ми помстимося за нього.
Усе просто.
Пікуль утік і зараз на волі.
Поліція його розшукує.
У столичному управлінні поліції 43 000 осіб,
а учнів Шіншінкай в Токіо 55 000.
Ми їх випередимо.
Повідомте керівників 220 філіалів у Токіо.
Обшукайте кожен закуток.
Це все.
Ясно!
Битимемося, якщо зможемо перемогти. Якщо ні, то ні.
Зараз перемога чи поразка — не фактор.
Настав час діяти.
Немає іншого способу показати це.
У школи Шіншінкай мільйон учнів.
Як лідер, я маю відчути вагу цієї цифри на своїй спині!
Чудова статура у вас, пане.
Та, мабуть, вам нелегко з жінками.
Якщо розумієте, про що я.
Гаразд, домовмося. Лише 3000 єн.
Не більше і не менше.
Що ж, заходить один клієнт!
Га?
Вибач, друже.
Але цей хлопець зі мною. Чому б тобі не залишити його на мене?
Га?
Я бачу, що він тобі не друг. Ви разом працюєте?
Ні, це не так.
З якої ти банди?
Я не належу до жодної банди.
Просто залиш його на мене.
Ти з поліції?
Ні, не звідти.
Задумав щось тут утнути? Так?
Так-так.
Тренування в доджьо закінчилися.
Кого ж ти тут чекаєш?
Чому не відповідаєш?
Не кажи, що хочеш мене зупинити, тату.
Кацумі, що є найважливішим для майстра бойових мистецтв?
Найважливіше — вижити.
Бийся тільки з тим, кого можеш перемогти.
А його ти не можеш перемогти!
Коли ти був головою школи,
на зборах керівників філіалів іноді виникали суперечки.
У таких випадках ти завжди казав так:
«Ми всі тут каратисти. Вирішіть суперечку боєм!»
Вибач, що змусив тебе сказати це першим.
Тепер зрозуміло, які у нас наміри?
Ми тут не для розваги.
Тож залиш його нам.
Це лише один клієнт.
Якщо наполягаєте, то вперед. Забирайте.
Я твій боржник.
Наступного разу будемо клієнтами.
Так!
Гаразд, Пікуле, ходімо.
Привіт.
Пане Ханаямо...
Добривечір, пане!
А він міцний.
Пане Ханаямо, я Терада зі школи Шіншінкай.
Будь ласка, послухайте.
Якщо ми вас чимось образили, вибачте.
Не треба вибачатися.
Чому б вам просто не забратися звідси?
Звісно, це страшно, коли на тебе наставляють ніж.
Та, прошу, зрозумійте.
Ми виконуємо прохання голови Кацумі.
Це було дуже дивно.
Овва!
Він стискає лезо кинджала!
Він стискав з неймовірною силою.
Ви ж поріжетеся, босе!
Його дії були по суті атакою.
Але очевидно, що цей чоловік мене любить.
Га?
Пробач!
Ніхто ніколи не використовує цей прийом у звичайному бою.
Особливо в бою з власним батьком.
Вибач, тату.
Виродок!
Він тікає!
Будь ласка. Залишся ще хоч на трохи.
Ти нікуди не підеш.
Зараз почнеться!
Час дії — ХХІ століття.
Місце дії — Токіо, Японія,
центр міста з яскравими неоновими вогнями.
Але незважаючи на це, розум древнього воїна бачив
на сітківці ока щось зовсім інше.
Цього чоловіка, що стояв на його шляху.
І чоловік цей значно менший за нього.
Але має таку ж силу, як і гідні суперники, з якими він колись бився на своїй землі.
Цей чоловік був не більший за тих малих.
Але що стосується сили...
Було багато галасу про первісну людину й динозаврів,
але в нашому районі до цього нікому діла нема.
Це було не дивно.
Адже у цього чоловіка були численні соціальні обставини.
Обов'язки. Доброта. Зобов'язання. Обіцянки.
Логіка й здоровий глузд, що випливали з його стосунків, свідчили,
що його неймовірна сила виходить за межі людського розуміння.
Суперники Пікуля були нічим у порівнянні з внутрішньою силою цього чоловіка.
Зупинилися!
Неймовірно!
Вони рівносильні!
Він прагнув зустріти когось, гідного битися всіма силами.
Усе скінчено.
Пробач, що зупинив тебе.
Ти запізнився, Бакі.
Дякую, пане Ханаямо, що повідомили мені.
Овва! Це Бакі Ханма!
-Це справді він? -Він тут.
Чорт. Прекрасний.
Я так і знав. Просто шикарний.
-Що? -«Прекрасний»?
«Шикарний»?
Усе, що відшліфоване для єдиної мети,
позбавлене всього зайвого, прекрасне.
Байдуже, добра мета чи зла, людське серце не може не захоплюватися.
Функціональна краса для бігу, стрибків, улову й полювання.
Тіло, ідеально пристосоване виключно для боротьби.
Для Бакі не існувало нічого прекраснішого.
Ногою вдарив би?
Чи кулаком? А може, здушив би?
Він оволодів усіма легендарними бойовими мистецтвами.
Бакі Ханма вважався наймогутнішим хлопцем у світі,
тож як він відреагував би?
Група бійців,
учнів школи карате Шіншінкай, спостерігала, затамувавши подих.
Вибач. Я нічого не планував на час нашої зустрічі.
Коли я почув від пана Токуґави, що ти втік,
я попросив пана Ханаяму
повідомити мені, якщо він щось дізнається.
Я просто хотів зустрітися з тобою.
Я справді дуже хотів з тобою познайомитися.
От і все.
Вибач.
Отак?
Побачивши це тіло, наповнене неймовірною функціональною красою,
він зрозумів, що воно досягло майстерності сучасного бойового мистецтва айкідо.
Наче вражений кокетуванням коханої жінки,
хлопець ледве зміг стримати себе.
А потім кров Ханми, що текла в його жилах,
раптом вийшла за межі.
Вибач.
Вибач мені!
Га? Хочеш, щоб я пішов з тобою?
І що?
Він пішов.
А Бакі з паном Ханаямою пішли з ним.
Он як?
Зрозуміло.
Нам дуже прикро, ми не змогли його спинити.
Я нокаутував батька, прийшов сюди в піднесеному настрої,
тільки щоб дізнатися, що він пішов.
Ніби кохана дівчина покинула свого забіякуватого хлопця
і пішла гуляти з розумним однокласником.
Мені дуже прикро!
Але ж це добре, так?
Подумайте.
За початковим планом ми мали помститися за майстра Рецу.
Не обов'язково я маю досягати цієї мети.
Я не проти, якщо це зробить Бакі Ханма чи Каору Ханаяма.
У всіх нас однакові почуття з приводу поразки майстра Рецу.
Хай навіть це буду не я, не біда.
Це дуже щедро, але ви впевнений?
Учні Шіншінкай вийшли, щоб помститися за майстра Рецу.
Крім того, Пікуль здолав Тераду.
Ви точно не проти, щоб Пікулем зайнявся хтось інший?
У нас більш ніж достатньо причин взяти його.
Більше ніж у Бакі чи пана Ханаями.
Хіба не ви, майстре Кацумі, мали б здійснити помсту?
Вибачте. Я зайшов надто далеко.
Ні, все гаразд.
До речі, Сакімуро, скажи-но мені.
Що?
Гадаєш, я зможу перемогти Пікуля?
Не знаю, чи це правда, але кажуть, що він природний ворог Ти-Рекса
і наймогутніший воїн в історії.
Ти справді думаєш, що я, Кацумі Орочі,
безнадійний, розбещений син великого майстра,
зможу перемогти цього монстра?
Вибач.
Ми б'ємося, якщо можемо перемогти. Якщо ні, то ні.
Та я ж казав, що зараз перемога чи поразка — не фактор.
Будь ласка, благаю вас.
За майстра Рецу, за Шіншінкай,
благаю, допоможіть мені!
Так!
Він може змінитися.
Клятий дурень!
Куди ти в біса втік?
Чорт, я не очікував, що він прийде сюди.
То що ти хотів робити, коли привів мене сюди?
Бакі, хіба не зрозуміло, що ви тут робитимете?
Ти знаєш, що тут взагалі роблять?
Він битиметься з тобою, Бакі!
Я так і думав.
Ти хочеш зі мною битися, так?
Тоді мушу погодитися.
Ти точно хочеш залучити цього наївного хлопця?
Га?
Знаю, це не моє діло.
Схоже, він теж хоче битися.
Ви врятували мене, пане Ханаямо.
Я збирався повторити ту помилку, якої припустився п'ять років тому.
Я увійшов на територію невинних людей, що жили в мирі,
і втягнув їх у боротьбу за їхні життя.
Від мене були самі проблеми.
Боже мій.
Мені просто стало трохи нудно.
Я просто хотів повеселитися.
Але я дозволив цим почуттям взяти верх.
Я мало не зробив дурницю.
Га?
Він танцює! Овва!
Він піднімає кулак над головою.
Однаковий жест.
Що тоді, що тепер, перемогу святкують однаково.
Йому вистачило лише одного удару.
Мабуть, варто забрати його, поки і його не з'їли.
ШІНШІНКАЙ
Одне коло.
Пройди одне коло навколо доджьо на цих пальцях.
Тоді стисни кулак отак і бий!
Одним ударом можна вирубити людину.
А якщо бити правильно, то навіть бика.
Бика, га?
Було б набагато легше, якби противником був бик.
Хай там як, що мені робити?
Я каратист, то на що ще я маю покладатися, крім як на карате?
Рецу!
Друже, до мене дійшли дивні чутки.
У попередньому бою я зазнав поразки.
Я чув, що учні школи Шіншінкай тепер прагнуть помсти.
Це я її вимагав.
Безглуздість!
Абсурдно думати, що ті,
кого навчав я, зможуть помститися тому, проти кого навіть я не вистояв.
Ваша правда.
Хотіти помститися за найкращого у бойових мистецтвах —
це шалене нахабство.
Але я прагну помсти.
Тепер я знаю, що майстерність великого бійця, морського короля Рецу,
не зрівнялася з ним.
Хай навіть так, а може, саме через це
я хочу протистояти йому своїм карате!
Я так і думав.
Ти кажеш іншим, що мстишся за мене, бо ти переді мною в боргу,
а тут виявляєш справжні почуття.
Помста — це гасло, використане для зручності.
Якщо хтось сильний, ми хочемо з ним битися. Такі вже ми є.
Гадаєш, зможеш його здолати своїм карате?
Не знаю.
Якщо матиму шанс виграти, битимуся, а ні — то ні.
Я вирішив, що тут це правило недоречне.
А ти змінився, Кацумі.
Ага. Дякую.
Як бачиш, я теж змінився з вигляду,
та можу ще багато чого тебе навчити.
Кацумі.
Історія кунгфу налічує 4000 величних років.
Хочеш продовжити її 4001-й рік?
ХРАМ ШАОЛІНЬ
Історія карате бере свій початок на горі Суншань у Китаї.
Згодом воно перейшло на острови Рюкю і, сформоване середовищем,
досягло унікального прогресу.
У 1922 році Ґічін Фунакоші привіз його на материк і зробив таким, яким знаємо ми.
Кацумі, карате ще молоде.
На Окінаві з'явилося лише 500 років тому.
Сьогодні, коли тут зустрічають його 501-й рік,
ти єдиний, хто готовий до 4001-го року.
Дозволь мені навчити тебе цього мистецтва.
Я ціную це ваше бажання.
Але хай яке карате молоде,
хай яке незріле, я хочу, щоб воно досягло 501-го року.
Я хочу йти шляхом карате.
Для мене це може бути лише карате.
Я мало не втрутився туди, куди не слід.
Пробачте.
До речі, Кацумі,
чи можу я допомогти тобі з 501-м роком?
Га? Ну, це...
Ні, я не можу дозволити йому цього.
Якщо він втрутиться, наш 501-й рік і його 4001-й рік перемішаються.
Прошу, дозволь мені допомогти з 501-м роком.
Ну, що ж, добре.
З радістю!
Союз із 4001-м роком кунгфу.
Так, це був 501-й рік карате.
Революційну стежку от-от протопчуть.
А цей хлопець справді змінився.
Переклад субтитрів: Марина Хижнякова