HANMA BAKI
Bölcs öreg, meg szeretnék küzdeni Pickle-lel.
Valóban?
Ugye tudod, az mivel jár, Katsumi?
Leszek a tápláléka.
Értem.
De Katsumi, vannak feltételeim.
Aztán megegyeztünk.
Tokugawa Mitsunarinak két feltétele volt.
Az egyik az volt, hogy reggel hatkor kezdünk.
A másik meglepőbb volt.
Azt kérte, hogy a baseballstadionban legyen, nem elrejtve.
A feltételek egyike sem okozott gondot.
Én magam voltam a gond.
Alkalmas vagyok a szerepre?
Én, Katsumi Orochi leszek az?
Anya?
Mit keresel itt ilyen korán?
Azt hallottam apádtól,
hogy ez egy fontos mérkőzés.
Ezért meghívtam azt, aki számodra a legfontosabb.
Egy pótolhatatlan, értékes embert.
Ne butáskodj, anya! Nem számít, kit hívsz meg.
Számomra senki sem fontosabb nálad.
Te vagy...
az én egyetlen anyukám.
Elment.
Nem baj.
Ezt nem lehet úgy nézi, mint egy baseballmeccset.
Őt hívta meg Natsue.
Sejtettem.
Ő az, akit anyám meghívott.
Ez hihetetlen!
Ő a vér szerinti anyám.
Minden 15 éve történt.
Egy barátja meghívására,
Doppo Orochi cirkuszba ment. Ott nagy meglepetés érte.
Elcsodálkozott az ötéves csodagyerek képességein és tehetségén.
KATSUMI OROCHI, ÖTÉVES
Aztán a fiú apja meghalt egy balesetben.
Onnantól fogva Doppo és a felesége
gondoskodtak az anyja helyett a fiúról, örökbe fogadták, és felnevelték őt.
Nahát!
Rég találkoztunk.
Mostanában nem megy olyan jól a cirkusz.
Hű, milyen izmos lettél!
Régen annyit nyafogtál!
Nagyon sokat fejlődtél.
Tőled kaptam ezt a testet.
Hogyhogy nem vetsz meg?
Ne légy nevetséges!
Te vagy az egyetlen anyukám.
Egyedülálló érzés, ha két édesanyád van.
És az is, hogy ilyen kedvesek nekem.
Mindkettőt szeretem, és a szeretetem igaz.
Szerencsés vagyok, amiért két édesanyám van.
Sosem hittem volna, hogy megelőzöl.
Jár nekem.
Igen, jár neked.
Ne kelljen kimennem utánad, és helyrehoznom a hibáidat!
Értékelem, hogy aggódsz értem.
Kiai!
Az egyenes, középmagas ütés.
Ez a japán karateművészet legalapvetőbb mozdulata.
A létezése több egyszerű technikánál. Ez maga a művészet szimbóluma.
Ez a szimbólum most egy 55 ezres csoport formájában szólt Katsumihoz.
Kiai!
Igen!
Kiai!
A Shinshinkainak 220 kirendeltsége van Tokióban,
és összesen 55 000 követője.
Bár kora reggel volt,
mind összegyűltek itt, a Tokyo Dome-ban, hogy inspirálják az ifjú vezetőjüket.
Egyetlen kilégzésük hatalmas lökéshullámmá alakult át,
hisz 55 000 ember csinálta egyszerre.
Atsushi Suedo oktató irányítása alatt
rendíthetetlen lelkesedéssel,
mélyről jövő kiáltást hallattak.
„Győzni fogsz, mester!”
- Kiai! - Kiai!
Fiatal vezetőjük már eléggé éretté vált ahhoz,
hogy teljes mértékben teljesítse a vele szemben támasztott elvárásokat.
- Kiai! - Kiai!
Tudom, hogy odabent vagy.
Bújj elő!
Az állkapocs.
A mellkas.
A bordák.
Az ágyék.
A comb.
Az öt fő testrészre történő ütés!
Megcsinálta!
Telitalálat!
Nagyon erős.
Nem tudtam, hogy Katsumi Orochi ilyen erős.
Valóban sokat erősödött.
Mosolyog.
Ez komoly támadás volt.
Nem is remélhetett volna jobbat.
De most Pickle az ellenfele, a dinoszaurusz korának legnagyobb harcosa.
A modern test nem ér fel az ő testének képességeihez.
Most jön a rúgás!
Nem is cselez. Egyszerűen rúg.
Mintha egy dömper ütött volna el.
Sikerült kivédenem,
de így is nagy károkat okozott.
A szüleimnek köszönhető ez a test, ami képes felállni.
Az apámnak, Doppónak köszönhetem eme képességet.
Az anyámnak, Natsuénak, hogy arra nevelt, álljak talpra.
Mind a négy szülőmnek hálás vagyok.
Ebben a pillanatban Pickle arcáról eltűnt a mosoly.
Ekkor emelkedett Katsumi státusza játékszerről táplálékká.
Azon a messzi, távoli földön
csak a legerősebb ellenfeleit falta fel.
Mert ők voltak a legerősebbek.
A dzsungel törvénye örök.
Egyedül ő tudott felülemelkedni az Isten által alkotott törvényen.
Csak azokat ette meg, akik megtámadták.
Ez volt a törvénytelen lét egyetlen szabálya.
A büszkeség forrása.
És most ez a hatalmas ellenség ugyanabba a helyzetbe kényszerítette.
Ennek már fele sem volt tréfa.
Baki, nézd Pickle harci beállását!
Igen.
Pont olyan, mint Hanma Yujiróé.
De ez nem fontos.
Mi történt veled, Katsumi?
Hogy lettél ilyen hajlékony?
Mit gondol, mester?
Itt véget ér minden?
Az eddigiek alapján mi a véleménye Pickle-ről?
Nos, ha megengednék, hogy...
Az elnök előrelépett!
Szeretném megállítani a szívét.
Kétségtelen, hogy most megtörténik!
Abban a pillanatban Pickle agyán átfutott
az ellenfele, a T-rex acélos farokcsapása.
Ez az!
Sikerült!
Eddigi 190 millió éve alatt először,
Pickle különös fájdalmat érzett a hasában.
Egy olyan erő, mint a T-rex farka
egyesen a hasába csapódott.
Erre számítottam.
Még ha Pickle méretű is valaki,
ha egy Mach-sebességű ütés éri, attól kidől.
De van még valami.
Ha Mach-sebességű csapást mérsz valakire,
az szétzúzza az öklödet.
Az ökle!
Pickle kiterült. Ezt eddig senki sem érte el.
De a karateharcos fegyvere, az ökle bánta.
A harcos mégis örült.
A teste elsajátította a Mach-sebességet.
Minden mozdulatát ez az új számítási mód határozta meg.
Katsumi Orochi, a karateharcos
lángoló tűzként élte meg a 21. életévének nyarát.
Működik!
Kiütötte!
Megcsinálta!
Elérte a célt.
Baki, szerinted ez azt jelenti, hogy Katsumi győzött?
De most egy olyan problémával szembesült, amit a Mach-sebesség okozott.
Ez van Pickle-lel.
Csakis ekkora áldozattal
ütheted ki egyáltalán Pickle-t.
Hiszen Katsumi ökle már...
Pickle teste acélból van?
Ez nem Pickle teste miatt történt.
Mr. Payne!
A levegő az oka.
Áttörte a hangsebességet.
A hang...
...sebességet?
Például, amikor egy repülőgép felgyorsul,
akkor természetes módon találkozik a levegő ellenállásával.
Az ellenállás a gyorsulással egyenes arányában növekszik.
Aztán, amikor a sebessége meghaladja az 1225 km/h-t
meghaladja a hangsebességet.
A gond a hangsebességet meghaladó tárgyra nehezedő nyomásban rejlik.
Számos tragédia történt már így.
Néha még a fémből készült repülőgépek sem bírják el ezt a nyomást.
Azt hisszük, a levegő nem mutat ellenállást.
De amikor a keze és a lába sebessége meghaladta az 1225 km/h-t,
az rémes hatással bírt.
Úgy érti, ilyen romboló hatása van a hangsebesség meghaladásának?
Ráment mindkét keze és a bal lába arra,
hogy végre előnyt szerezzen.
De Pickle már magához is tért.
Újra mosolyog.
Feláll.
Még a kemény ütések után is.
Hát ez sem hatott rá?
Ez abszurd.
Az, aki ütött, térden áll, míg az, akit a támadás ért, lenéz rá.
Miért szabadított Isten egy ilyen lényt a modern világra?
Nem szívesen ismerem el, de Katsumi eddig egy hibát sem vétett.
Ez csak a dolgok természetes menete. Ez minden.
Még most sem értik.
Elismerem, a harcművészek erősek. Messze felülmúltátok az elvárásaimat.
Ezt be kell vallanom.
De gondoljanak bele!
Pickle ellenfelei őskori lények voltak.
Az őskori lényekre jellemző méretekkel bírtak.
Egyvalami biztosan kijelenthető.
Azon 15 tonnás, vagyis 15 000 kilós lények támadása
nem lehettek gyengébb a 100 kilós Katsumiénál.
Beveti a mozdulatot!
Nem hibáztam.
Egyetlen hibát sem követtem el.
Mégis oda mindkét kezem és egy lábam.
Nézzünk csak rájuk!
Még erre a két emberre is.
Ne aggódjatok!
Még nem vetettem be.
A mozdulatot, amit csak én tudok.
Az én egyedi Machomat!
Ezek szerint van még benned valami?
Gyere, barátom!
Csak arra koncentráltam, hogy megüssem az ellenfelem.
Hogy erősen és gyorsan üssek.
Hogy sérülést okozzak neki.
Az izmaimat erős támadásokra edzettem.
Rugalmassá és lazává váltam, hogy minél nagyobb kárt okozzak.
Még a hajlíthatatlan csontjaimat is ostorrá varázsoltam a hatás érdekében.
Ezáltal kidolgoztam az eredeti,
ultramodern, legerősebb, legjobb, legkiválóbb mozdulatomat.
Még engem is meglepett.
Egész életemben csak az erőteljes ütésekre koncentráltam.
Erre a végső mozdulatot, amit kialakítottam,
éppen az jellemzi, hogy nem üt.
Vér!
De ki vére?
Akár véletlen felfedezés, akár Isten ajándéka,
az ostor az az eszköz, ami egyszerű emberi ráhatással eléri a Mach-sebességet.
Ez az a pillanat, amikor az ostor eléri a maximális sebességet.
Nem az ostor lendítése okozza,
hanem az a csodás pillanat, amikor az ostor visszapattan.
Egész életében ütött,
és egy pillanatig sem kérdőjelezte meg a hatékonyságát.
Egyértelmű volt, hogy az ütés célba ér. Feltételezhetően sikeresen.
De mindezt el kellett engednie.
És ezzel egy még erősebb Machot ért el, egy még nagyobb lökéshullámot.
Logikus.
Ez nem ostor.
Nem áll sok ízületből.
Ezek közönséges csontok.
A csontjai...
Kilátszanak a csontjai!
Ez így természetes.
A csontok nem ostorok.
Elmúlt a varázslat hatása.
Felébredtem az álomból.
Elég. Most már felébredhetek.
Most már elmúlhat.
Nem tehetek már semmi mást.
Időben sikerült.
Én maradtam talpon.
Ezt a győzelmet másoknak köszönhetem.
Ez az!
Nahát! A kölyök mindössze pár nap alatt
ötven évet fejlesztett a kungfun.
Fantasztikus!
Katsumi Orochi figyelemre méltó tehetséggel bír!
Muszáj meghajolnom.
Kiai!
Hálásan köszönöm.
Nem vagyok rá méltó, de köszönöm.
Úgy érzem, bocsánatot kell kérnem.
Ezért hívják ezt elismerésnek.
Ez az igazi megbecsülés.
Mi? Csak alszik?
Ez lehetetlen! Őrület!
Kiai!
Nehogy meglepődjetek!
Nem ájult el.
Csak alszik egyet. Önszántából.
Mi?
Ez valami vicc?
Csak szusszan egyet?
Ami ezt a harcot illeti, ennek már vége.
Vagyis Katsumi nem is győzött?
Nyilvánvaló, hogy súlyosan megsérült.
Ha ez a harc a természetben történt volna,
szükségtelen lenne tovább támadni Katsumit.
Akkor most mit tenne ott?
A természetben nem dolgozol fölöslegesen.
Elalszol és vársz, amíg az ellenfél már nem lélegzik.
Pickle számára ez logikus.
Tokugawa már mesélt erről.
Pickle szereti azokat, akik megtámadják.
Azt, akit szeret, felfal.
Ő evés formájában búcsúzik.
Ezért könnyezik.
Hálás vagyok.
Valami nem stimmel.
Ez az ember, a bolygónk történetének legerősebb embere
erős ellenfélként tekintett rám.
Nem voltak hiábavalóak az erőfeszítéseim.
Hogyan hálálhatnám meg neki ezt az érzést?
Hogyan reagáljak?
A feliratot fordította: Péter Orsolya