HANMA BAKI
Felkelt.
Felállt!
Azt hittem, vége.
Meneküljön, elnök!
Tudtam!
Most már eleget szórakoztam, Pickle.
A tiéd vagyok. Vedd el az életem!
Ez nem lehet!
Na, Pickle?
Jó az ízem?
Ne!
Betartom az ígéretemet.
Ha már idáig eljutottam, nem hiszem, hogy élve kijutok innen.
Győztél. Falj fel!
Ne csak a karomat vagy a lábamat.
Ne csak a fejemet.
Ne maradjon semmi!
Hagyja, hogy megegye. Tényleg megteszi!
Bocsáss meg, Pickle!
De ez nem a dinoszauruszok kora.
Nem tarthatom be az ígéretemet.
Nem golyókat lőnek ki. Bocsáss meg!
Doppo!
- Igazgató úr! - Orochi mester!
Tetesse le velük a fegyvert!
Vén bölcs, ne mondja azt nekem,
hogy szégyent akar hozni a fiamra!
Mi?
Ki nem mondott szerződés köttetett
Katsumi és Pickle, vagyis két férfi között.
Ebbe nincs beleszólása.
Be fogja tartani az ígéretét.
Kortól, fajtól, kultúrától és műveltségi szinttől függetlenül,
van egy gesztus, ami mindenkire jellemző, legyünk bármilyen különbözőek is.
A természet erői túlmutatnak az emberi megértésen.
Ha olyan fenyeget egy embert, amire nincs hatással,
semmihez sem mérhető emberségről tesz tanúbizonyságot.
Amikor az ember szeretetet, konokságot vagy gyengédséget tapasztal,
valamilyen oknál fogva összeilleszti a tenyereit.
Ez háborús trófea volt,
de egy baráttól nyerte el.
Pickle vadember volt, de akkor is ember.
Bármilyen primitív is volt, a barátja volt.
Kihívás.
Küzdelem, győzelem, evés.
Támadás, védekezés.
Harc, győzelem, evés.
Az állandó csaták korában
nem volt élelemhiány.
Bárki ellen kiállhatott.
A legkeményebbek ellen harcolt.
Nem kellett visszafognia magát.
A nála sokkal nagyobbaktól és erősebbektől vett el.
Erre büszke volt.
És most
egy új ellenség állt ki ellene. Egy nála kisebb ellenség.
Kis lábbal rúgott,
apró öklökkel ütött.
Gyenge lény volt, karmok, agyarak és méregfogak nélkül.
Mégis felfoghatatlan erővel támadott Pickle-re.
Az agyaras, a szarvas
és a nagy lábbal taposó egy szinten voltak vele.
Van, amit szavak nélkül is megértünk.
Valószínűleg ez a kis hím áldozatot hozott.
Az „áldozat” szó ismerete nélkül is
érti az áldozat lényegét.
Ez a férfi hatalmas erőfeszítések árán szerzett meg egy erős fegyvert.
Az apró kezei és pici lábai ellenére.
Nem beszéltek egy nyelvet, Pickle mégis értette.
Ezeket az apró, puha dolgokat agyarakká, szarvakká és karmokká változtatta.
Ez az eredmény pótolhatatlan kincs.
Mégis feláldozta eme nagy kincset!
Erőfeszítés, áldozat, gyengeség, konszolidáció, csiszolás és kincs.
Egy szót sem értett ezekből, mégis felfogta.
Úgy döntött, most először vonul vissza éhesen.
Pickle-t rejtélyes elégedettség töltötte el.
Mi ez?
- Micsoda? - Mi?
Mi a baj?
Az az 50 000 ember eltűnt.
Az 55 000 Shinshinkai-tag megtöltötte a stadiont.
Természetesen egyikük sem ment el.
De mindenki letérdelt.
Képtelenek voltak fentről lepillantani a mélyen tisztelt vezetőjükre.
Senki sem adott rá parancsot, mégis mindannyian egyedül térdeltek le.
A tekintetüket a földre szegezték, így fejezve ki odaadásukat.
Bakit lelkifurdalás kínozta.
Sosem hittem volna, hogy megelőzöl.
Féltékeny volt, azért mondta ezt a durva dolgot.
A gyerekes, elkényeztetett vezető...
Ki hitte volna, hogy ilyen elképesztő fejlődésen esik át?
Az apja büszke volt rá.
Még ha nem is vér a véréből, apaként és fiúként fejlődtek.
Belegondolt, hogy akkor történhetett,
amikor Doppo mesélt neki Sea King Retsu kudarcáról.
Te nem érted.
Megismétlem, amit mondtam.
Pontosan ezt jelenti az alábecsülés!
Akkor olyasmi sugárzott a fiából, amit még sosem tapasztalt előtte.
Próbál megváltozni.
Hihetetlen!
Nem semmi változáson ment át.
És Pickle hol van?
Hát nem hallja
ezt a vonyítás, amibe beleremeg a föld?
Pickle látszólag egy karcolás nélkül megúszta,
de számára is durva volt a harc.
Ez kínai tea.
Saját keverék.
De jó az illata!
Nahát, ez isteni!
A kínai teában fermentált tealevelek vannak.
Ezért bír ilyen gazdag aromával és ízvilággal.
Igen, valóban gazdag.
A japán gyokuro zöld tea is jó, de nem az igazi.
Készítek majd neked egy csésze kiváló gyokurót.
A Bancsa, a Szencse és a Hojicha teák sem fermentáltak,
de mind finomak.
Katsumi, tökéletesen megértem, hogy nem szép ilyet mondanom neked most,
hogy elvesztetted a karod.
De irigyellek.
Hihetetlenül bosszantó.
Nem szerénykedem.
Aki harcosként, harcművészetekből él, mindenki féltékeny lenne, nagy harc volt.
Bevallom, az volt.
De magától értetődik,
hogy ezt nem egyedül értem el.
Segítettél te, Sea King Retsu és Sea Emperor Kaku...
És számos elődünk Kínában, Okinavában és Japánban,
akik hosszú évezredeken át
egy pillanatra sem torpantak meg a fejlődésben.
Az elődeink százmillióinak, millióinak a lehelete és melege.
És az örökkévalóságig tart majd.
Most már érzem.
Szerencsés voltam, hogy mindezt képviselhettem.
Ez a harc egy együttműködés volt Japán és Kína között.
Mégsem győztél.
Sziasztok!
- Hé! - Hogy merészeled ezt mondani?
Neki ezt
ki kellett mondani.
Baki,
az erőm talán nem volt elegendő, de mindent beleadtam.
Ezt nem tagadhatod.
Számomra nem lesz már ennél nagyobb harc.
Folytatnád ott, ahol abbahagytam?
Még szép!
Elképesztő látvány volt.
A férfi csak lazán sétált.
De az utcán lévők
mind megtorpantak egy pillanatra.
Ő viszont csak ment.
Tegyük fel, hogy egy fiatal impala egyedül sétált az afrikai szavannán!
Amikor pechére
találkozik egy ifjú gepárddal.
Négy másodperc alatt képes felgyorsulni nulláról 110 km/órára.
Igazi profi.
Mily szerencsétlen helyzet!
A fiatal impala olyannyira kétségbeesett,
hogy remeg a teste, és képtelen megmozdulni.
Pontosan ez történt itt és most is.
Senki sem tudta a nevét. Csak egy idegen volt.
Semmit sem tudtak róla,
de a testükben lévő 60 billió sejt még az agyuk előtt reagált.
Nem úgy festesz, mint aki harcolni akar.
Reméltem, hogy csatlakozol hozzám.
BACCHUS BÁR
Az, amit mondtam?
Igen.
Ha visszagondolok, azzal kezdődött minden.
Ha te nem mondod akkor azt...
Ezért nem szeret téged senki.
Sem én, sem Baki, de még az apád sem.
...az egyetlen fiam, Katsumi
sosem változott volna meg.
Emelje a szájához, mielőtt megdöntené!
Egy macska is átalakulhat oroszlánná.
Semmirevaló, elkényeztetett kölyök létére
egész ügyes volt.
De te, Doppo Orochi...
súlyos hibát követtél el.
Igazad van.
Szóval magad is rájöttél?
Undorodom magamtól.
Túl elnéző voltam.
Te!
Igen? Tessék?
Egy tízéves Port Ellent!
Máris, uram.
Hogyan kéri?
Jéggel? Simán?
Korsót kérek az üveg mellé.
Mi?
Egy korsóból issza a skót whiskyt?
A 70%-os alkoholtartalmú whiskyt korsóból fogja inni?
Túl elnéző voltál? Miért?
Így van.
Elkápráztatott a fiam, Katsumi fejlődése, és megfeledkeztem magamról.
Látva, hogy a fiam mit ért el,
a pompás fejlődést, amint átment,
elfeledkeztem arról, mi a kötelességem.
A harcművész kötelessége.
Még ha apa és fia is vagyunk, nem szabad elnézőnek lennünk.
Bár ezt tanítom,
és minden harcművészet is ezt hirdeti,
mindannyiunkat meghatnak az érzelgős fejlődési történetek.
A világ legerősebb karatéja?
Az egy vicc!
Doppo Orochi!
Tisztán kimondtál mindent.
Coloradóban, mélyen a föld alatt,
az 1000 méter vastag, elmozdíthatatlan sókőzetben,
volt egy őskori harcos, aki 190 millió éven át meg volt fagyva.
Utána gond nélkül feléledt a modern korban.
Te ezt hogy értelmezed, Doppo?
Elnézést! Kérek egy tollat és papírt.
Rendben.
Ez az!
Pickle 190 millió éven át aludt.
Mi pedig körülbelül 50 éven át
tudunk aktívan harcolni.
A válasz...
egy a 3 800 000-ből.
Értem.
Matematikai szempontból
minden érték, ami alacsonyabb 300 000-nél, az nulla.
Más szóval, képtelenség.
Ez a szám
nem véletlen.
Ezzel büszkélkedni kell.
Ez elképesztően nagy dolog.
Valaki fentről azt mondja, hogy ez az egyetlen lehetőségünk kideríteni,
ki a legerősebb a Föld történetében.
Hihetetlen!
Ez még sosem fordult elő.
Még egy homályos árnyképet sem vagyok képes felidézni róla.
Pickle!
Fantasztikus vagy!
Mi a fene vagy te?
Nem látom a teljes képet.
Pedig a saját szememmel láttam.
A kép a retinámba égett.
Azok a rendkívül hosszú, kegyetlen kezek.
A lábak robusztus rugók, amelyek a gyors mozgást szolgálják.
Tiszta tekintetében az ősidők lángja ég.
A bőre. A szája. Azok a túlfejlett szemfogak!
És a támadóállása.
De akkor is...
képtelen vagyok elképzelni, hogy harcolok vele.
Nem látom magam előtt.
Retsu!
Szóval ez a szörnygyárad.
Puritán, ahogy gondoltam.
Gyakorolsz, mi?
Inkább tanultam egy leckét.
Hogy közel sem vagyok olyan erős, mint az a fenevad.
Pickle mégis micsoda?
Nem tudom. Sem én, sem Katsumi nem tudjuk.
Még azok sem tudják, akik megküzdöttek vele.
Sajnos, Katsumi és én nem tapasztalhattuk ki teljesen a Pickle-ben rejlő potenciált.
Mi?
Ezt képtelen vagyok feldolgozni, Retsu.
Hihetetlen, nem?
Egy felmérhetetlenül erős fickóval vívhatok élet-halál harcot!
Fogalmunk sincs, mennyire erős.
És nem tudjuk, mit fog tenni.
És én harcolhatok vele!
Látom, felkészültél.
Holnap keressük meg Tokugawát!
Az túl könnyű lenne.
Nem megyünk hozzá holnap.
Holnap személyesen látogatom meg Pickle-t a börtönben.
Baki!
Lehet, hogy ezt nem szívesen hallod,
de ha most rád nézek,
az apádat, Hanma Yujirót látom benned.
Mintha magával az Ogrével beszélnék.
Már kerestelek, Homo erectus.
A feliratot fordította: Péter Orsolya