BAKI HANMA
Prozatím musí nějakou dobu zůstat takhle.
Rozumím.
Přidejte mu do kapačky antibiotika a léky proti bolesti.
Každých 12 hodin mu převažte obvazy.
Ano, pane.
Pardon, že jsme tě tak přepadli.
To nic. Udělal jsem, co bylo v mých silách.
Bohužel mu zůstanou nějaké jizvy.
Taky má vážně poškozenou krční páteř,
ale jeho nervy jsou v pořádku.
Přece jen je ve skvělé formě.
A co mělo znamenat tohle?
Říkáte, že to udělal potom, co omdlel?
Přesně tak. Když byl pořád v bezvědomí.
Vy už jste o tom určitě slyšel, pane profesore.
O čem?
I když člověk ztratí vědomí...
Vlastně i když zemře, pořád se ještě dokáže hýbat.
Tohle se stalo během válečného konfliktu, takže je to specifický případ,
ale je to pravda.
Jistí vojáci zajali nepřátelskou jednotku.
Jejich země spolu válčily, takže měli všechny popravit.
Zatímco ti muži čekali na smrt,
jejich velitel přišel s absurdním návrhem.
Prohlásil, že až mu setnou hlavu, zvedne ji a poběží.
Řekl, že proběhne kolem svých mužů.
Chtěl, aby ušetřili každého, ke komu se dostane.
Nepřátelská strana se začala řehtat.
Řekli mu, ať si to klidně zkusí,
a okamžitě ho zabili.
On se ale vážně rozběhl.
Proběhl kolem celé své jednotky s vlastní hlavou v podpaždí.
Cože?
Je to pravda.
Nedivil bych se, kdyby Jack Hammer dokázal něco podobného.
Každou chvíli zasvětil tomu, aby se stal ještě silnějším.
Určitě přemýšlel o tom,
jak by mohl bojovat i potom, co utrpí porážku.
Musel si ten plán vrýt do každé buňky svého těla.
Vůbec bych se tomu v jeho případě nedivil.
Náš pacient Jack je pryč.
Co jste to řekla?
Vidíte?
Moc se omlouvám.
Mrzí mě, že jsem utekl uprostřed boje.
Pojďme pokračovat!
Pokračovat!
Jack ho pětkrát po sobě kopl svýma svalnatýma nohama.
Zranil Kvašáka?
Popravdě skoro vůbec.
Ten kdysi každý den bojoval s tvory, kteří vážili stokrát víc.
Jack měl sice svalnaté nohy
a pořádně silné pěsti,
ale vážil zhruba stejně jako Kvašák.
Tak proč se dal Kvašák na útěk?
Teď už nešlo o to, kdo je fyzicky zdatnější nebo silnější.
S někým takovým se setkal poprvé.
Tohoto muže nejde zabít. Nikdy neumře.
Žádný z těch tvorů, se kterými Kvašák doposud bojoval,
se po smrti už nezvedl.
Ani tenhle na něj nezkoušel zaútočit.
Tohle pravidlo platí vždycky.
Jack Hanma byl vážně neobyčejný bojovník.
Úmyslně přetěžoval své tělo.
Bez ohledu na následky do sebe rval absurdní množství drog.
Nechal si uřezat všechny čtyři končetiny, jen aby mu natáhli kosti.
Nic od budoucnosti nečekal. Uznával jenom přítomnost.
Když se nad tím zamyslíme, nic na něm nebylo přirozené.
Tyhle věci v přírodě neexistují.
Podobně jako se lidé bojí duchů
nebo ignorují nevysvětlitelné jevy,
se Kvašák zase děsil toho, co Jacka dělalo takovým, jaký je.
Člověk ale nemůže pořád utíkat před tím, čeho se bojí.
Přesně za dvě minuty
se v něm probudila hrdost nejsilnějšího válečníka křídy.
Sám si o tu porážku řekl. Od něj ji dokázal přijmout.
I kdyby to ale chtěl uznat, bohužel upadl do hlubokého kómatu.
Podruhé v životě prohrál dvakrát ve stejný den.
Díkybohu!
Máte pěkně tuhý kořínek.
Jsi ve stejné nemocnici jako dneska ráno.
Zase ses probral.
Ani to nezkoušejte.
To už by vážně stačilo.
Utkal jste se s nevídaným kulturním pokladem
a v obou případech jste se zranili. Třetí šanci vám nedám.
To už ti musí stačit, Jacku Hammere.
Kam si myslíš, že jdeš, Jacku?
Jacku, já ti až moc dobře rozumím.
Ne proto, že jsme bratři,
ale protože jsme se oba narodili pro boj.
A proto vím, že je po všem.
Jacku!
Ty jsi coby bojovník skončil!
Kdo neuzná svou porážku, nemůže nikdy prohrát.
Tuhle myšlenku Jack vyznával natolik, že se stala jeho mottem.
Jenže když slyšel o tom, co se stalo, když omdlel podruhé,
o tom, co mu Kvašák udělal,
čím si prošel,
pocítil jakožto bojovník
neuvěřitelnou hanbu.
Kvašák si ho odnesl pryč.
Zacházel s ním velmi opatrně.
Dával si obrovský pozor, aby ho neupustil
nebo nezranil ještě víc.
Ale proč?
To brzy vyšlo najevo.
Bylo to šokující,
ale Kvašák si toho obrovského muže chtěl schovat na později.
Víš, co to všechno znamená, ne?
On tvoje tělo nepohřbil. Dával na tebe obrovský pozor.
Ne jakožto na protivníka, ale na jídlo.
Víš, co tím naznačuje, ne?
Říkal, že teď by nebylo fér s ním bojovat, takže si počká.
Prý je mu jedno, jak dlouho to bude trvat.
Problém je v tom, kde čeká.
Přímo naproti němu.
Takže tu máme dva muže, co na sebe civí v prázdné podzemní aréně.
Prý tam bude sedět klidně i několik dní bez jídla.
Myslíš si, že Baki může vyhrát?
Recu byl skvělý bojovník a Kvašák ho porazil.
Taky rozdrtil znovuzrozeného Kacumiho Oročiho.
Dokonce i toho netvora, Jack Hammera...
Poslyš, Júdžiró.
Pokud vím, tak ti tři...
by byli ti nejsilnější potenciální obránci naší planety.
Vůbec bych se nedivil,
kdyby se jednomu z nich Bakiho povedlo porazit.
To je mefun z Hokkaida.
Takže lososí vnitřnosti naložené v soli.
Vidím, že jsi pěkný gurmán.
Zbožňuju je.
Vážně?
No, jak jsem říkal, všichni tři poražení jsou podobně silní jako Baki...
Poslyš, starouši!
Co to?
Baki má něco, co oni ne.
V žilách mu zcela jasně koluje moje krev.
Nelze popřít, že jsme rodina.
No a? Jack je přece taky svůj syn.
Ten se po mně moc nedal.
Nedal?
Z výsledku toho souboje je jasný, že tý mojí krve moc nezdědil.
Cože?
To říkáš jenom proto, že nevyhrál? Proboha živého.
Ta tvoje pýcha je fakt šokující.
Mimochodem, Zlobře,
ty s ním bojovat nechceš?
Neboj se, starouši.
Ještě nad Bakim nelámej hůl.
Je jim souzeno se spolu utkat!
A já se pak zakousnu do vítěze.
Slyšel jsem, že zvířata...
dokážou v divočině přežít dlouhou dobu bez jídla.
Kvašák už to ale přece nemůže dlouho vydržet, nemyslíte?
Odteď už ke Kvašákovi
nikoho jinýho nepustím.
Nejdřív se mu postavím já.
Můj problém je, že jsem fakt trouba.
Kdybych tu byl už od začátku, nemusel jsem nic řešit.
Prostě si tady počkám.
Hele, Kvašáku, budeme tu takhle sedět,
dokud nenastane čas bojovat.
Do tý doby zůstaneme takhle.
Budeme dýchat stejný vzduch, spát, když se nám bude chtít, jíst, když...
No jo! Teď mi to došlo!
On mě sežere. Až mu vyhládne, zakousne se do mě!
Tento problém jsme už vyřešili.
Máme v zásobě Kvašákův úlovek.
Cože?
Tím myslíte toho tyranosaura, který se uchoval v Americe?
Byl přece jenom obrovský.
Vážil několik tun.
Nebavíme se tu o hovězím nebo vepřovém. Je to přece důležitý kulturní...
Nepatří nikomu z nás.
To Kvašák riskoval život, aby ho ulovil.
Ta mrtvola představuje významnou kulturní památku.
O tom není pochyb.
Kvašák je ale důležitější.
Protože ten je pořád naživu.
Co se děje?
Tohle má tak ohromnou cenu.
Jde o 40 kilo opravdového tyranosauřího masa.
Podle mě ho můžeme nechat tady.
Do arény už zbývá jen 100 metrů.
Radši odsud zmizíme. Pokud nás tu najde, je po nás.
Cože? To myslíš vážně?
Kvašáku...
Vždyť ses dal normálně do jídla!
Cože?
Není to syrový? A podle všeho i od písku.
No, když na tom trváš...
Víš co? Ono je to fakt dobrý.
Promiň, že ti ujídám.
Je to vážně mňamka. Co je to za maso?
Pěkně jsem se nacpal.
Počkat.
Pokud je teď Kvašák plnej,
bude vůbec chtít bojovat?
Už se nikdy nebude muset s nikým utkat.
Náš tým momentálně dosahuje velkých úspěchů.
Úspěchů?
Vzali jsme to tyranosauří maso, co se nám dochovalo,
a s pomocí biotechnologií se ho snažíme naklonovat.
Vážně je něco takového možné?
Dva roky.
Tak dlouho Kvašákovi potrvá, než toho tyranosaura sní celého.
Takže máme dost času na to přejít od testování k produkci.
Už mu nikdy nebude hrozit, že umře hlady.
A pokud se dosyta nají...
Samozřejmě už nebude muset bojovat.
Stejně jako my normální lidé, co si po večeři dají akorát tak zákusek.
CTNOST
Tohle mi řekl Payne.
Payne je akademik.
Neumí přemýšlet jinak.
Aha.
A co na to teda říká člen jakuzy?
Jak přemýšlí bojovník Kaoru Hanajama?
Bylo to jenom na chvilku, ale mohl jsem si Kvašáka osahat.
Vážně?
Tím myslíš, že ses s ním utkal? Kdy? Kde?
Jen jsme se přetlačovali.
Zatraceně! Mrzí mě, že jsem u toho nebyl.
Prošvihl jsem souboj mezi Kvašákem a Hanajamou.
A kdo z vás teda vyhrál?
Nemáte se čeho bát, pane.
Kvašák je na naší straně.
Na naší straně?
Ať už se nažere, nebo ne,
moc rád s ostatníma měří síly.
Aha!
Tohle je, jako když se úžasný muž ocitne v jedné místnosti s úžasnou ženou.
Nezůstanou si cizí.
Budou po sobě obdivně pokukovat, dokud se jejich oči nestřetnou.
Sedí spolu v bojový aréně.
Určitě k něčemu dojde.
Byl to jen spontánní nápad.
Zafungoval ale až příliš dobře.
A to měl přitom plný žaludek
a duši mu naplnil klid.
Kvašák sice nerozuměl lidské řeči,
ale tahle jasná provokace ho šíleně rozčílila.
Nebylo to nijak agresivní.
Vlastně šlo jen o docela jemný dotyk.
Nikdy ho ale nic neurazilo tak,
jako tohle jednání v rukavičkách.
Stalo se to během třetího ročníku turnaje UFK v Charlotte
v Severní Karolíně v USA.
Lorion Grassy s přehledem vyhrál první ročník.
Byl tím největším favoritem turnaje.
V prvním kole bojoval s neznámým soupeřem.
Jmenoval se Timo.
Lorion ho měl okamžitě porazit,
ale bylo to nečekaně těžké.
Sotva se mu podařilo zvítězit.
Byl tak vyčerpaný, že oslepl, a tak musel svůj další zápas vzdát.
Timo svým úžasným výkonem všechny šokoval.
Když se ho ptali, kde tu sílu vzal, řekl:
Ten kretén mě plesknul po tváři. Lehoučce!
Působilo to šíleně povýšeně!
Díky, Kvašáku.
Pochopil jsi, že jsem tě urazil.
Všimni si, jak jsi vyspěl.
Poprvé od chvíle, co ses narodil,
nebojuješ kvůli tomu, aby ses najedl, ale abys hájil svoji hrdost!
Co to?
Zrovna začali.
Nejsilnější muž éry dinosaurů se utkává s Bakim Hanmou.
No teda! Srazil ho k zemi!
To byl fakt úžasný obloukový kop.
Impozantní a extrémně efektivní.
Baki jím moc rád začíná.
Kvašák už uspokojil svůj hlad.
Baki ho ale určitě naučí,
že boj nemusí být jen o tom něco ulovit a sníst.
Může být součástí naší kultury.
Baki mu jistě ukáže, co to znamená bránit svoji hrdost,
svoji důstojnost.
Bude laskavý. Vysvětlí mu to tím nejjednodušším možným způsobem.
Teď nebojujeme...
o přežití!
Nerozhodujeme, kdo bude sežrán!
O to tady teď nejde, Kvašáku.
On se ho snaží zabít?
Tohle není boj na život a na smrt.
Nemusíme jeden druhýho připravit o život.
Není třeba zacházet tak daleko.
On se ho chystá dorazit!
Ne. Pletete se.
Co to sakra bylo?
To chce vyskočit až ke stropu?
Podle všeho mi rozumíš, Kvašáku.
To je ono.
Když chceš s někým poměřit síly, musíš to brát vážně.
Jsou moc vysoko! Takhle nemůžou bezpečně dopadnout.
Jsou 20... teda 30 metrů nad zemí!
No teda!
Zatraceně. Jsou moc vysoko.
To nedopadne dobře.
Ty jo, ta světla jsou nějak blízko!
Jsme tak vysoko!
Co to? Oni jsou tady?
Tohle je fakt šílený.
Země...
Oni to ustáli!
To je absurdní!
U Kvašáka bych se tomu ještě nedivil, ale jak se po tom mohl zvednout i Baki?
To není možné...
Odkdy je Baki tak odolný?
Co to? On jde k němu?
Překlad titulků: Veronika Kursová