Hänet on pidettävä toistaiseksi näin.
Selvä.
Antibiootit ja kipulääkitys suoneen. Vaihtakaa siteet 12 tunnin välein.
Selvä.
Pahoittelen kiireellisyyttä.
Ei se mitään. Tein voitavani. Hänelle jää arpia.
Selkärankaan tuli pahoja vaurioita, mutta neurologisia vammoja ei ole.
Hän on fyysisesti niin hyvässä kunnossa.
Entä tämä?
Hän siis teki sen tiedottomana?
Kyllä, hän oli tajuton.
Payne, te tunnette tämän asian.
Minkä?
Ihminen voi toimia tiedottomanakin.
Itse asiassa vielä kuoleman jälkeen.
Tämä tarina on sodasta, mutta totta kuitenkin.
Sotilaat olivat vanginneet vihollisensa taistelijoita.
Nämä tuomittiin kenttäoikeudessa teloitettaviksi.
Kun soturit odottivat teloitustaan,
heidän komentajansa esitti järjettömän pyynnön.
"Kun olette mestanneet minut, otan pääni käteen ja juoksen.
Juoksen soturieni ohitse.
Säästäkää kaikki, joiden ohi ehdin juosta."
Vihollissotilaat nauraa räkättivät. "Saathan sinä yrittää."
Komentaja mestattiin, ja uskomatonta kyllä,
hän juoksi koko rivin ohitse kantaen omaa päätään.
Mitä?
Tarina on totta.
Myös Jack Hammer voisi pystyä siihen.
Hän on aina tavoitellut voimaa, hereillä ja unessa.
Hän on varmasti pohtinut, kuinka voisi jatkaa taistelua tyrmättynä,
ja kaivertanut suunnitelmansa kehonsa jokaiseen soluun.
Jack tekisi varmasti niin.
Potilas Jack on kadonnut.
Ei voi olla totta!
Siinä näette.
Anteeksi, että lähdin kesken ottelumme.
Jatketaan!
Suolakurkku sai viisi potkua naamaansa.
Vammat eivät olleet järin vakavia.
Hän oli taistellut sata kertaa painavampien otusten kanssa.
Jackillä oli vahvat jalat ja nyrkit,
mutta he olivat suunnilleen samankokoisia.
Miksi hän sitten juoksi?
Kyse ei ollut enää voimista.
Suolakurkku ei ollut nähnyt vastaavaa. Tämä mies nousi vielä kuoltuaankin.
Tämä, tämä ja tämä.
Ne kaikki pysyivät kuolleina.
Tämäkään ei yrittänyt enää hyökätä.
Niinhän sen kuului olla.
Jack Hanma oli erikoinen taistelija.
Hän oli rääkännyt kehoaan ja doupannut seurauksista piittaamatta.
Hän oli leikkauttanut raajansa pidentääkseen luitaan.
Hän ei ajatellut tulevaisuutta vaan eli hetkessä.
Se oli tarkemmin ajatellen täysin luonnonvastaista.
Niin kuin ihmiset pelkäävät aaveita ja kaikkea selittämätöntä,
Suolakurkku pelkäsi sitä, mikä oli tehnyt Jackistä sellaisen.
Pelko on kuitenkin kohdattava lopulta.
Kaksi minuuttia ottelun alkamisesta -
aikansa voittamattoman soturin ylpeys kuohahti.
Se oli tappio, jota hän oli hakenut ja jonka hän saattoi tunnustaa.
Hän olisi tunnustanut tappionsa, ellei olisi ollut syvässä koomassa.
Hän oli hävinnyt toisen kerran elämässään kahdesti samana päivänä.
Voi, taivaan kiitos.
Olet melkoisen vahva.
Olit sairaalassa aamulla ja nyt taas.
Älä edes yritä.
Olet tehnyt tarpeeksi.
Taistelit kahdesti sen kulttuuriaarteen kanssa.
Loukkasitte toisianne. Kolmatta kertaa ei tule.
Olet tehnyt tarpeeksi, Jack Hammer.
Minne luulet meneväsi, isoveli?
Tiedän tunteesi tuskallisen hyvin.
En veljeyden vuoksi, vaan koska minäkin olen soturiksi syntynyt.
Tiedän, että se päättyi.
Isoveli!
Sinusta ei ole enää taistelemaan!
Jos tappiota ei tunnusta, ei voi olla häviäjä.
Se uskomus oli Jackille melkeinpä pyhä.
Mutta nyt Suolakurkku oli tyrmännyt hänet kahteen otteeseen.
Kun se selvisi Jackille,
se tuotti hänelle soturina suurta häpeää.
Suolakurkku oli kantanut Jackin ottelupaikalta erittäin varovasti.
Hän ei ollut halunnut pudottaa tätä eikä aiheuttaa enempää vammoja.
Mutta miksi? Syy selviäisi pian.
Suolakurkku yritti säilyttää jättimäisen Jack Hammerin syötäväkseen.
Tiedätkö, mitä se tarkoittaa?
Hän käsitteli sinua varoen.
Ei vastustajana vaan ruokana.
Tiedäthän, mitä se tarkoittaa?
Baki sanoi odottavansa, koska se ei olisi nyt reilua.
Hän odottaa vaikka päiväkausia.
Ongelma on se, missä hän odottaa.
Suolakurkun edessä.
He ovat vastakkain areenalla ilman katsojia.
Hän aikoo odottaa vaikka päiväkausia syömättä.
Uskotko, että Baki voisi voittaa?
Mestari Retsu hävisi.
Uudistunut Katsumi Orochi murskaantui.
Samoin Jack Hammer, peto mieheksi.
Yujiro, minun nähdäkseni ne kolme -
ovat maailman mahtavimmat soturit.
Uskon, että kuka tahansa heistä voisi päihittää Bakin.
Se on mefunia Hokkaidosta.
Suolattuja lohen sisälmyksiä.
Olet hyvän ruoan ystävä.
Lempiherkkuani.
Onko?
Kuten sanoin, he kolme vetävät vertoja Bakille.
Mitsunari! - Niin?
Bakilla on yksi etu heihin nähden.
Hän on eittämättä minun vertani, Hanman poika.
Mutta Jackissäkin virtaa sinun veresi.
Hyvin ohuena. - Ohuena?
Tuloksesta näkee, että hänessä on vain vähän vertani.
Tarkoitatko, että jos hän ei voita, hän ei ole vertasi ja lihaasi?
Ylpeytesi häkellyttää minua.
Ja muuten, etkö sinä haluaisi otella hänen kanssaan?
Älä huoli, Mitsunari.
Baki Hanmasta on kyllä siihen.
He ottelevat lopulta.
Ja minä syön voittajan elävältä.
Villieläimet kuulemma pärjäävät kauan syömättä.
Mutta eikö Suolakurkulla tule jo raja vastaan?
En anna kenenkään muun taistella Suolakurkun kanssa.
Haluan tehdä sen ennen muita.
Pahus, että olin tyhmä.
Minun olisi pitänyt olla aivan ensimmäinen.
Pysyn tässä.
Istutaan näin, Suolakurkku.
Kunnes aika koittaa, istutaan näin.
Hengitetään samaa ilmaa, nukutaan, kun nukuttaa, ja syödään, kun...
Aivan!
Hän syö minut, kun hänelle tulee nälkä!
Ei, se ongelma on ratkaistu.
Meillä on jo Suolakurkun saalistamaa ravintoa.
Tarkoitatko USA:ssa talteen otettua T. rexiä?
Lihaa oli paljon. Tonneittain.
Se ei ole mitään nautaa tai possua, vaan tärkeä kulttuurinen...
Kukaan ei omista sitä.
Suolakurkku hankki sen itse henkensä kaupalla.
Dinosauruksen ruho on toki kulttuurillisesti tärkeä,
mutta ei Suolakurkkua tärkeämpi.
Hänhän on elossa.
Mitä nyt?
Arvokasta tavaraa.
40 kiloa ehtaa Tyrannosauruksen lihaa.
Tämä on tarpeeksi lähellä, sadan metrin päässä areenasta.
Häivytään, ettei hän tapa meitä.
Mitä? Oikeasti?
Suolakurkku.
Sinä tosiaan syöt sitä.
Mutta sehän on raakaa ja hiekkaista.
No, jos vaadit.
Tämähän on oikeastaan hyvää.
Kiitos.
Tosi hyvää. Mitä lihaa tämä on?
Tulipa ähky.
Hetkinen.
Suolakurkku on kylläinen.
Taisteleeko hän nyt?
Hän ei taistele enää koskaan.
Ryhmämme on saanut hyviä tuloksia.
Tuloksia?
Kehitämme biotekniikalla T. rexin lihalle korviketta.
Onko se edes mahdollista?
Suolakurkku syö T. rexin lihat kahdessa vuodessa.
Ehdimme hyvin siirtyä testauksesta tuotantoon.
Suolakurkku ei näe nälkää.
Jos hän pysyy kylläisenä...
Hänen ei tarvitse taistella.
Kuin me normaalit ihmiset, jotka syömme jälkiruokaa aterian päätteeksi.
Niin Payne sanoi.
Payne on akateemikko. Totta kai hän ajattelee niin.
Aivan. Mitä ideoita yakuzalla on?
Mitä Kaoru Hanayama tuumaa?
Olin hetken fyysisessä kontaktissa Suolakurkun kanssa.
Te siis taistelitte?
Milloin, missä? - Me vain tönimme toisiamme.
Olisinpa nähnyt Hanayaman ja Suolakurkun tönimässä toisiaan!
Kumpi voitti?
Ei huolta. Suolakurkku on puolellamme.
Meidän puolellammeko?
Söi hän vastustajan tai ei, hän arvostaa kunnon mittelöä.
Kun samassa huoneessa on upeita miehiä ja naisia,
he hierovat tuttavuutta.
Toisiaan ihailevien katseet kohtaavat.
He ovat taisteluareenalla. Jotain tapahtuu varmasti.
Se oli hetken mielijohde,
mutta provokaatio osoittautui liiankin tehokkaaksi.
Vaikka hän tunsi olonsa kylläiseksi ja rauhalliseksi.
Suolakurkku ei ymmärtänyt kieltä,
mutta selvä provokaatio sai hänet tulistumaan.
Ele ei ollut väkivaltainen vaan melkeinpä hellä,
mutta juuri hellyys loukkasi Suolakurkkua tavalla, joka oli hänelle uutta.
Kolmas UFK-turnaus Pohjois-Carolinan Charlottessa.
Lorion Grassy oli voittanut ensimmäisen turnauksen helposti.
Hän oli selvä ennakkosuosikki.
Ensimmäinen vastustaja oli salaperäinen mies nimeltä Timo.
Lorion joutuikin yllättävän kovaan kamppailuun.
Hän voitti hädin tuskin,
menetti uuvuksissaan näkönsä ja luovutti toisen ottelun.
Timon suoritus yllätti. Häneltä kysyttiin, mistä hän oli saanut puhtinsa.
Se ääliö läpsäytti minua poskelle alentuvan kevyesti!
Suolakurkku, kiitos.
Ymmärsit, että loukkasin sinua.
Sinä olet kehittynyt.
Taistelet ensimmäistä kertaa ylpeytesi etkä ravintosi vuoksi.
Se alkoi juuri.
Dinosaurusten ajan vahvin mies vastaan Baki Hanma.
Hän kaatoi Suolakurkun!
Hurjalla korkealla potkulla.
Se oli tehokas, majesteettinen potku, tyypillinen avaus Bakilta.
Suolakurkun nälkä on tyydytetty.
Baki yrittää varmaankin viestiä, että kamppailu on kulttuuria,
ei metsästystä tai syömistä.
Baki näyttää, että tässä ottelussa puolustetaan ylpeyttä ja arvoa.
Hän viestii sen ystävällisesti ja helposti ymmärrettävästi.
Tapa tai tule tapetuksi!
Kyse ei ole siitä.
Syö tai tule syödyksi.
Ei ole kyse siitä, Suolakurkku.
Aikooko hän tappaa?
Emme taistele kuolemaan asti.
Meidän ei tarvitse surmata toisiamme.
Ei tarvitse mennä niin pitkälle.
Hän tekee lopun tästä.
Ei. Ei tee.
Mitä hemmettiä?
Nouseeko hän kattoon?
Alat ymmärtää, Suolakurkku.
Juuri näin.
Juuri näin voimia kuuluu mitellä.
He ovat liian korkealla. He eivät kestä pudotusta.
He ovat 30 metrin korkeudessa.
He ovat aivan liian korkealla. Tämä ei pääty hyvin.
Olemme lähellä valoja. Tosi korkealla!
Ai, he ovat täällä. Tämä on mieletöntä.
Maanpinta...
He seisovat!
Älytöntä.
Suolakurkun ymmärrän, mutta miten Baki on heti tolpillaan?
Mahdotonta.
Onko Baki niin kova soturi?
Hän lähestyy.
Tekstitys: Suvi Niemelä