БАКІ ХАНМА
Ми всі так думали.
Ми не могли повірити,
що зрештою він виявиться таким.
Звісно, першим це помітив Бакі.
Ножові поранення?
Вони були схожі на рани від меча Сейрю.
Старі рани діагоналлю пересікали верхню частину тіла Пікуля.
Коли вони з'явилися?
А ці овальні шрами, наче в нього стріляли з кулемета.
Він дістав їх не тут.
Кігті?
Шипи?
Хай що то було, це з його ери.
Коли, хто і як залишив йому ці шрами?
Ми першими дізналися відповідь.
Ми бачили їх, такі самі шрами на спині.
Ви не розумієте?
Однакові шрами на грудях і спині.
Висновок напрошувався лише один.
За формою шрамів, їхнім розміром, ерою їхнього походження...
Насправді їх залишив не меч Сейрю, а ікла тиранозавра.
Пікуль був сміливим чоловіком, який пережив щелепи Ти-Рекса!
Наші емоції, нашу повагу, наше захоплення,
як думаєте, ми їх висловили?
Коли ми троє дійшли цього висновку,
ми одночасно почали аплодувати.
Змістивши суглоби, він прийняв повну бойову статуру.
Це була остаточна форма Пікуля.
Що ж, я повинен це сказати...
Тепер починається справжня битва.
Його остаточна форма.
Зміщення основних суглобів плечей, ліктів, зап'ясть
і стегон надало йому дивовижної форми.
З пробудженням його первісних спогадів
і без того міцні м'язи стали ще міцнішими,
а могутність — ще лютішою.
Сильні частини трансформувалися у ще більш міцні.
Дякую, Пікуле.
Це перетворення, цю метаморфозу
я сприймаю як найкращу оцінку, як знак твоєї дружби.
Людство безперервно розвивається з самого початку історії.
І в той же час ми розробляли велику кількість зброї.
Камені, палиці, списи, мечі, вогнепальну зброю, ракети
і навіть ядерну зброю.
Але в результаті ми дещо втратили і про це забули.
Саме про це й нагадала нам первісна людина, Пікуль.
Міцна шкіра, потужні м'язи, міцні кістки і бойовий дух, що не піддається болю.
З часом розроблена зброя ставала дедалі потужнішою,
а ми почали втрачати природну зброю одну за одною.
Настільки, що ми не можемо захистити навіть самі себе.
Я прямо поруч з тобою.
Усередині твого простору. Я нікуди не йду.
З цієї відстані, прямо звідси,
я віддячу твоїй дружбі!
Чорт. Мені треба повернутись туди.
Потужний удар Пікуля не змусив Бакі полетіти!
Він не зрушив з того місця!
Хоч ти й вдарив мене з усієї сили,
ти не зміг відправити мене в політ.
Усе просто.
Я відбив твій удар з такою ж силою,
але швидше і під більш гострим кутом.
Це майстерність. Це еволюція.
Ми здобули бойові мистецтва! Ми нічого не втратили й не забули!
Я не відступлю ні на крок!
Я накопичив багато навичок.
Сила, швидкість, витривалість і досвід.
Але в цьому ми з тобою рівні.
Ми в однакових умовах.
Жоден з нас не поступиться.
Насправді я гірший за тебе у всьому цьому.
Я не можу зрівнятися ні силою м'язів, ні вагою, ні міцністю скелета.
У такому разі,
чим я можу скористатися в бою, що використати як підтримку?
Техніку!
Я вже давно практикую ці навички, навіть не пам'ятаю, відколи.
Я витримував біль, відточував навички, вдосконалювався, кидав виклики й бився.
Несвідоме стискання кулака,
розташування ніг,
впорядковане дихання,
спостережливі очі.
Навички боротьби, передані з давніх часів.
Вони живуть у мені й підтримують мене.
Навички, створені для виживання,
були відточені для захисту,
виплекані ненавистю
і передані через смуток.
Я не можу відпустити ці ланки ланцюга.
Раптом Бакі побачив це.
Прокинувшись до власної історії,
очі Бакі неминуче побачили це.
«Зі мною те саме!»
Безліч іклів, безліч кігтів, безліч рогів.
Друзі, що підтримують його таким.
Точно. Ти теж маєш...
Крім того, у суміші цих твердих речей є різні форми.
Тепер я розумію!
З кігтями мав справу Рецу.
Іклам протистояв Кацумі.
З рогами зіткнувся Джек.
Вони теж підтримували Пікуля!
Що він бачить?
Це що? Пікуль плаче?!
Це вже вирішено. Це тотальна війна.
Я ніколи не бачив більш грізного ворога.
Що мені робити в таку мить?
Штовхнути його чи вдарити в зону Пікуля?
Отак посеред бою?
Що я робив би на передовій?
Що я можу зробити?
Його лівий кулак наближається. Гаразд, Бакі, що робитимеш?
Ой! Ясно. Отже, так ти вирішив.
Не блокувати й не ухилятися.
І кулак не зможе вдарити.
Він уже повинен був розхитатися.
Так. У відповідь на рухи супротивника
тіло має рухатися у своєму напрямку.
Контратака може мати два наслідки.
Один з них — це фізичний ефект.
Навіть невелика сила може породити велику силу.
Але справжній ефект контратаки —
проникнення у серце.
Коли серце зосереджене лиш на атаці,
щелепа, яку слід стискати, розкрита, а м'язиста шия ослаблена.
Зустрічний удар по корпусу, який забув про удари.
І не лишається шансів на те, щоб піднятися за десять секунд.
Коли боєць забуває, що може отримати удар,
навіть якщо це Пікуль,
його міцність знижується до рівня новонародженої дитини.
Був один чоловік з таким могутнім ударом, що міг спинити й слона.
Це був Джордж Форман, 31-й чемпіон світу у важкій вазі.
Хоч він і мав найвищий показник нокаутів в історії,
напрочуд мало його перемог нокаутом наставали після десяти секунд.
Тим часом був ще один чемпіон, якого називали найслабшим в історії.
Він відомий як «Найвеличніший», це Мухаммед Алі.
Його надшвидкі удари називали фантомними.
Після його ударів багатьом боксерам, включаючи Формана, до десяти рахували.
Надзвичайний удар, який проникає у свідомість.
Для суперника це як раптовий напад.
Бакі тепер теж має цю здатність.
Тому він може так обмінюватися ударами з Пікулем.
Саме тому зміг загнати його в глухий кут.
Велетенські ікла, що нападали на мене, я вибивав стиснутими кулаками.
Гострі кігті, що атакували мене, я хапав, скручував і ламав.
Коли мене атакували рогами, я робив отак.
Проти великих звірів, я був...
Проти швидких звірів, я був...
Я був...
Я був найкращим у ті часи!
Я найкращий, але мене загнали в кут.
Він загнаний у кут!
Різниця у розмірі й вазі не допомогла.
Його перевага в силі не спрацювала.
Яка неймовірна сила навичок.
Яка неймовірна бойова здатність.
Первісна людина була збентежена.
Аж тоді...
Га? Що?
Він рухається!
Це блискавична телепортація, яку він використовував у битві з Джеком.
Пікуль намагається утекти.
А Бакі його...
наздоганяє!
Пам'ятаєш мої слова?
Я нікуди не піду.
Я тебе не покину.
Безнадійно велика різниця в силі, різниця в міці, яку важко заповнити...
Бойові мистецтва, здобуток цивілізації, подолали їх.
Він був на межі перемоги.
Хоча слава вже майже була в його руках, дещо проросло в серці юного Бакі.
З'явилася погана звичка.
Побачивши перед собою висунуті вперед кулаки,
первісний чоловік зрозумів, що це буде боротьба витривалості.
Це була невиправна жадоба, ненаситна жага.
Зараз він відкинув перемогу на основі майстерності,
а натомість безрозсудно й бездумно прагнув перемоги на основі витривалості.
Як наслідок, невдовзі з'явилася різниця у витривалості.
Так само неминуче, як сонце сходить на сході, а вода тече до найнижчої точки,
було досягнуто результату.
Пікуль виконав прийом!
Під час цього порівняння сил
він відчув страх програти.
У тривалому змаганні сучасної і первісної людини
первісна людина отримала зброю.
Їхня смертельна битва скінчилася.
Пікуль не рухається,
а Бакі навіть не може поворухнутися.
Що ви думаєте про цю ситуацію?
Дурне питання.
Хоча Пікуль і не виявляє бажання нападати,
поки він має владу над життям і смертю Бакі, відповідь однозначна.
Пікуль переміг.
Га?
Моя думка трохи відрізняється.
Он як?
Прийоми віддавна були створені слабкими, щоб вони могли конкурувати з сильними.
Іншими словами, це зброя.
Зрозуміло.
У Пікуля є міцне тіло. Він має силу.
Якщо на додачу до цього він отримає зброю...
Неписане правило для народжених з великою силою —
не використовувати хитрощі.
Сильна заява, як і очікувалося від Каору Ханаями,
народженого з великою силою.
Але що це говорить про Бакі, який загнав Пікуля в глухий кут?
У душі я хочу віддати перемогу йому.
Рецу живе бойовими мистецтвами. Пан Ханаяма живе своєю мужністю.
Ви обидва суворі й маєте рацію.
-Уже? -Він уже здатен стояти?
Ви точно не хочете його зупинити?
Нехай іде. Він же не тварина.
Упевнений, професор Пейн впаде в паніку.
Він утік до того, як я про це дізнався.
Гадаю, це означає, що нічого поганого не сталося.
Сміх та й годі.
Коли він відчуває біль і пригніченість, він любить споглядати цей краєвид.
Звідси відкривається найкращий краєвид.
Оскільки тут ніщо не перекриває огляд, я впевнений, ти можеш це побачити.
Доісторичний, що існував задовго до наших днів, ще незайманий...
величний краєвид крейдяного періоду.
Дивовижно.
Друже, можна й мені іноді приходити подивитися?
Цього дня у центрі міста Вашингтон
простим громадянам було заборонено заходити
на периметр діаметром 700 метрів
навколо знаменитого готелю St. Renas.
Окрім як у Білому домі це вперше, коли я зайшов у кімнату
без охорони з моменту вступу на цю посаду.
До того ж переді мною сидить найнебезпечніший чоловік у світі.
Забагато говорите.
Вибачте.
Вибачте, якщо образив вас.
Хай там як, 40-й президент Рональд Ріган почав проєкт «великий перехід влади»
під кодовою назвою «Огр», тобто Юджіро Ханма...
Я дізнався про цей секрет минулого тижня.
-Відтоді глибоко в серці я... -Гей!
Ближче до суті.
Вибачте. Я захопився.
Закінчімо нашу справу. Це займе десять секунд.
Я присягаюся, що Сполучені Штати Америки
підтримуватимуть дружні стосунки з майстром Юджіро Ханмою,
і що ми поважатимемо вас,
що ми ніколи не втручатимемося у ваше життя,
і завжди виконуватимемо цю обіцянку, незважаючи ні на що.
Я, Барак Озма, президент Сполучених Штатів Америки, присягаюся перед Богом
виконати цей справжній договір про дружбу.
Ця формальність кожного строку втомлює.
Га?
Грудка вугілля...
Згідно з теорією, під тиском 100 000 атмосфер
вугілля перетворюється на алмаз.
Я не можу в це повірити, поки не побачу на власні очі.
Майстре Огр,
вас вважають могутнішим за ядерну зброю, а чи змогли б ви зробити це своїми руками?
У цьому аспекті ви нічим не відрізняєтеся від Боша.
Скляний стіл порізаний, наче він використовував алмаз!
На жаль, це штучний алмаз.
Отакої...
Так, ви змогли.
Що з ним робити?
Без жодних дискусій ми повинні повернути його до початкового стану.
Він — жертва цікавості сучасних людей.
Професоре Пейн, що думаєте ви?
Ви говорите це так легко.
Але що ви маєте на увазі під «початковим станом»?
Якщо його повернути в шар соляних порід у Колорадо,
як, на вашу думку, має жити Пікуль у суспільстві далекого майбутнього?
Мені здається, що ми намагаємося скинути проблему, яка стоїть перед нами,
на руки майбутніх поколінь, прикриваючись гарним словом «гуманізм».
Згоден.
Треба взяти на себе відповідальність за ситуацію з Пікулем.
Містере Страйдам, з того, що я чув,
ви змушуєте це важливе культурне надбання
битися з майстрами бойових мистецтв.
Це правда?
Таку обіцянку я дав Пікулю.
Обіцянку?
Як, якщо Пікуль не знає мови?
Ця обіцянка була дана не словами.
У школах, на робочих місцях,
у ресторанах
і у своїх домівках люди сперечалися, що робити з Пікулем.
У Франції, в Німеччині,
в Америці, в Індії,
в Організації Об'єднаних Націй точилися гострі дискусії.
ПОВЕРНУТИ ЙОГО НАЗАД У СОЛЯНУ БРИЛУ
500 001 572 ГОЛОСИ
ЗАЛИШИТИ ЖИТИ З НАМИ У СЬОГОДЕННІ
500 000 543 ГОЛОСИ
У результаті голосування близько мільярда людей по всьому світу,
з різницею у трохи більше за 1000 голосів...
ПОВЕРНУТИ ЙОГО
...рішення було ухвалене.
Професоре Пейн, що скажете?
Це безглуздо.
Однак саме таке рішення ухвалив світ.
Я не маю іншого вибору, окрім як мовчати.
Якась тисяча голосів. Людство дурне.
Цей результат можна назвати лише невдалим для Пікуля.
Ми просто відкладаємо вирішення проблеми.
Ключ до її вирішення запечатаний на невизначений час.
Що це таке?
Пікуле!
Що він тут робить?
Страйдаме, це тобі моя вдячність.
Подарунок за виконання обіцянки.
Пікуль глузує зі світу і зникає в Токіо.
Переклад субтитрів: Марина Хижнякова