BAKI HANMA
Ok, bra jobba.
Vi er ferdige.
- Jeg mente ikke å blande meg. - Hva?
Men etter du sloss mot historiens sterkeste mann,
virket testene nødvendige.
Med tanke på hva slags liv du har levd, ville jeg sagt at testene kom sent.
Selv profesjonelle kampsportutøvere har ikke fått så mye skade som deg.
Jeg har visst at dette var nødvendig,
men jeg kan ikke endre livsstil selv om vi finner ut at noe er galt.
Ja, jeg innser det òg.
- Alt er i orden om jeg ikke tar kontakt. - Takk.
Det er meg. Kom hit, nå!
Det stemmer. Nå!
Det fins 60 millioner andre kvinner. Kom, nå!
Dette er utrolig.
Kureha?
Mogi, kom hit.
Det er kanskje 60 millioner kvinner for deg,
men jeg er heldig om jeg møter seks av dem.
- Mogi, se på dette. - Hva?
Hva? Er det en hjerne?
En ekte hominidae. Det er pannelappen til en 18 år gammel japansk mann.
Sprekkene, eller furene, de er... Det er ikke sant!
Nevrolog Kenjiro Mogi, få høre din mening som landets fremste ekspert i området.
Jeg er ikke like god som deg, men jeg er nevrolog.
Hjernefurene er ikke knyttet til personlighet.
Det sier seg selv. Men selv uten å sammenligne dette med en vanlig hjerne,
er denne åpenbart demonisk.
Så, Mogi.
Så det er ingen sammenheng mellom hjernefurer og personlighet?
- Kureha. - Ja?
Vi vet virkelig ingenting om hjernen, gjør vi vel?
Hjernen er utrolig. Hjernen er fantastisk!
Om det så er tilfeldig eller Guds triks, er det utrolig at vi fant mirakelet!
Når det gjelder spørsmålet ditt...
Ja, vel...
Som nevrolog må jeg uttale meg ansvarlig. Hjernefurene og personlighet?
Ikke skuff meg.
Kureha, i dette tilfellet, er personens personlighet...
Det er åpenbart at han er en demon!
Mogi.
- Det har du rett i. - Jeg kan virkelig ikke forklare det.
På denne dagen, i en park i Tokyo...
Dagen etter var det en kort artikkel i morgenavisen om en økning av rotter.
Men ikke en eneste person visste
at årsaken var en ensom ung mann som passerte gjennom området
like etter bølgen.
Forbløffende.
Et forbløffende ansikt.
Det kjekke ansiktet, fylt med troen på at han kunne få alt han ville.
Fra ansiktet med troen på fremtiden, til da alt hadde kollapset.
Fasade, arroganse, falskt mot, innbilskhet, stolthet og ego.
Tårene hans, snørret og spyttet.
Væsken som var en blanding av dem alle. Det var vakkert.
Det var ikke galt av meg.
Jeg lurer på hvor lenge vi satt sånn.
Omtrent da klærne mine ble tunge av tårer...
Jeg er takknemlig av hele mitt hjerte for det du har gjort.
- Kan jeg spørre deg om én ting? - Hva?
Hvorfor holdt du meg så lenge?
Du gjorde det så vennlig og med godhet og lidenskap.
Det er vanskelig å forklare.
Men hvis det var moren din, ville hun gjort det samme.
- Men jeg er ikke kjæresten din engang. - Jeg gjorde det av kjærlighet.
Hva? Jeg forstår ikke. Hvorfor elske noen som ikke er kjæresten din?
Romantikk er ikke nødvendig for kjærlighet.
Moren din måtte ikke være forelsket i deg for å elske deg.
Jeg forelsket meg i en utrolig kvinne.
Jeg er en nybegynner i kjærlighet i forhold til deg.
Personen som viste deg den kjærligheten var nok Baki Hanma, ikke sant?
Jeg tapte kampen
og mistet min elskede.
Takk igjen for denne fantastiske kjærligheten.
Knuste hun hjertet mitt? Ikke vær dum.
Baki Hanma måtte ikke engang konkurrere om det.
Når det gjaldt kjærlighet, kunne jeg ikke engang bli en taper.
Ses senere.
Hva?
Av og til går det en evighet før vi ses.
Skal du ikke spørre hva jeg drev med?
Hva drev du med?
Jeg var lykkelig.
Det var det jeg trodde.
Du vet at jeg tullet!
Så lenge du er lykkelig, trenger det ikke å være med meg.
Jeg er ikke objektiv nok til å tenke det.
Ikke ennå. Jeg vil fortsatt at vi skal være sammen litt lenger.
Vil du ha en smakebit til? Vil du det?
- Gi meg lommeboka di. - Kure-chan.
- Hva? - Hvorfor kutter du ham ikke opp?
God idé.
Det er snakk om liv eller død når bøller som dem analyserer byttet.
Senere beskrev den unge mannen situasjonen slik.
"Kniven i hånden min...
...krympet.
Den ble til noe lite og ubrukelig, som en nøkkelring."
Rolig, gutt.
- Ikke plag de som er mindre enn deg. - Mr. Kuriyagawa.
Gutter, dere burde takke meg. Hadde jeg sagt noe et sekund senere,
kunne dere hatt ansiktsbrudd, hjernerystelse,
revnede organ, knuste tenner eller blindhet.
Dere hadde uansett blitt et grusomt syn.
Kom dere vekk.
- Lenge siden sist. - Du ser bra ut.
Snart skjer det.
Verdens største og historiens sterkeste. Den siste kampen mellom far og sønn.
Det er bare en enkel kamp mellom far og sønn.
- Hevn for moren din. Tiden er inne. - Mr. Kuriyagawa.
Det er fem år siden.
Baki.
Gjør faren din lykkelig!
Pappa!
Mange ganger...
Mange, mange ganger har jeg stilt spørsmålstegn ved meg selv.
Far som jeg forakter.
Hater jeg ham egentlig?
For å si det på en annen måte, er det sant at min far, Yujiro Hanma,
fortjener min hevn for min mors, Emi Akezawas, død?
Hvorfor spør du om det?
Moren min var ingen vanlig mor.
Emi Akezawa.
Ved å gifte seg med Eiichi Akezawa,
leder for en av de svært rike familiene, hadde hun blitt lovet et praktfullt liv.
Men...
Hun møtte verdens sterkeste mann.
Og det endret alt.
Det å se noen skadet, knust og drept...
Hun ønsket å se det mer enn noen andre.
Yujiro så grusomheten som var skjult i henne fra starten av.
Hvor er kvinnen?
Jeg visste det ved første blikk. Du liker å se blod mer enn noen andre.
Se på ansiktet ditt i et speil.
Du smiler.
Du er kvinnen jeg har lett etter.
Fød barnet mitt.
Hun var ikke en vanlig mor.
Som den ansvarlige for Bakis utdanning,
ga hun ham et sted å bo og penger til utgifter.
Hun sørget også for en utmerket trener og fasiliteter.
Hun oppdro Baki til å bli en elitekjemper.
Hun gjorde alt for den største...
Nei, den ultimate hannen. For å få Yujiro Hanmas kjærlighet.
Bare én uke til.
Da kan jeg gi ham gaven. Baki, verdens beste gave.
Hun brydde seg ikke om sønnen.
Hun var martyr for romantisk, ikke moderlig kjærlighet.
Baki var bare et verktøy for å oppnå det.
Men det eneste Yujiro ønsket seg
var en sterk Baki som ville slåss mot ham, ingenting annet.
Du er bare ansvarlig for å oppdra Baki.
Er jeg ikke fornøyd med Bakis prestasjon i neste kamp,
er du ikke mer enn en verdiløs, middelaldrende prostituert.
Anse vårt forhold som ikke-eksisterende.
Hun ville ha kjærlighet.
Hvorfor vil han ikke elske meg?
Fordi du er svak! Du er svak, det er fordi du er svak!
Du er svak!
Hvorfor fikk jeg et svakt barn som deg?
Mamma. Jeg vil at du skal svare på spørsmålet mitt.
Hvis jeg beseirer Yujiro...
...vil du elske meg?
Han ville også ha kjærlighet.
Mellom drøm og virkelighet...
Jeg bevitnet hendelsen.
Moren min ble omfavnet av faren min, Yujiro.
Du omfavner henne for hardt, pappa.
Mamma omfavnet ham òg.
Og hun gråt.
De tårene, jeg lurer på hva hun gråt over.
- Ikke prøv å lure meg. - Lure deg?
- Hun følte gjengjeldt kjærlighet. - Hva?
Min mors dypeste ønsker som kvinne ble oppfylt i det øyeblikket.
Baki, syns du det er akseptabelt?
Moren din ble oppfylt som kvinne.
Det stemmer.
Men det var bare din mors liv som ble oppfylt. Ikke ditt liv, Baki.
Det viktige er ditt eget liv. Det bør være ditt eget liv som er viktig.
Det vet jeg.
Jeg lurer på om du gjør det. Det virker ikke sånn.
- Du er virkelig bekymret for meg. - Nei, jeg kjefter på deg.
Du har bare ett liv å leve, Baki. Du bør ikke ta lett på det.
Det å leve for å tilfredsstille moren din og Mr. Yujiro...
Din mor vil kanskje si at du har vært flink.
Mr. Yujiro vil kanskje si du har "Hanma-blod".
Men dette er feil.
Baki, hvilken retning ønsker du for livet ditt?
- Jeg hørte det. - Hørte?
Det var ordene til en engel.
Slaget fra faren min... Jeg følte hvor utilstrekkelig jeg var.
Da skjedde det. Mamma stilte seg foran verdens sterkeste mann.
Yujiro!
Ikke bare det, hun slo det store udyret.
Med brystkassen hevet, sa hun stolt:
Du slåss mot meg nå!
Jeg tror du forstår hva det betyr å stå ovenfor Yujiro Hanma.
Jeg tror du forstår hva det betyr å røre kroppen til Yujiro Hanma.
Jeg tror du forstår hva det betyr å utfordre Yujiro til kamp.
Hun prøvde å redde meg med sitt eget liv.
Det var nok for meg. De ordene var nok.
Jeg kan til og med bytte mitt resterende liv mot de ordene.
Jeg har klart å leve på grunn av det hun sa.
Jeg har klart å være sterk på grunn av det hun sa.
Kilden til all styrken som jeg har i meg er
de ordene.
Og på grunn av de ordene,
prøver du nå å bli verdens sterkeste.
Ikke bli revet med, Kuriyagawa.
Jeg skammer meg etter å ha hørt ordene hun sa.
Det var jeg, Kuriyagawa, som tok feil.
Nei...
Det var umulig å sette ord på følelsen.
Han begynte å innse hva det var da han handlet.
Med Kuriyagawa foran ham,
innså han det mens han pratet om ting fra fortiden.
Hans ønske om å overgå faren. Hans skjebne som var å beseire faren.
De var hans svar på morens godhet.
Det var ikke hevn.
Tekst: Lovise Kvalsund