BAKI HANMA
Normálně bych přijel na hanedské letiště...
To je v pořádku.
Aspoň jsem na vlastní základně.
Nakonec se setkáváme dřív, než jsme čekali, že?
Júdžiró Hanma je expert v použití hrubé síly
a údajně by dokázal porazit i armády velkých mocností.
V nejbližší době se má stát incident, do kterého bude zapletený.
Proto vás chci požádat o pomoc.
Tokijská policie o Júdžiróovi Hanmovi samozřejmě ví.
Zlobr se svojí silou vyrovná celé armádě. Kdo by si s ním proboha zahrával?
Jeho syn.
Cože?
Aha. Tím myslíte toho nadpřirozeně silného kluka,
co unesl pana Bosche?
Toho únosce,
co přede všemi popadl prezidenta a utekl s ním,
přestože byl vyhlášený pátý stupeň bezpečnostní pohotovosti?
To znamená, že i on se silou brzo vyrovná armádě.
Jedné věci ale pořád nerozumím.
Vím, že jsou oba mají sílu celé armády,
ale pořád se bavíme o šarvátce mezi otcem a synem, ne?
Nemůžeme je prostě nechat být?
Ať si dělají, co chtějí?
Můžeme, ne?
To stačí.
Už nic neříkejte.
Něco vám ukážu.
Svůj talisman pro štěstí.
Co to je?
Tér.
Uhlí?
Přesněji řečeno uhelný prach.
Zlobr ho pro mě na požádání vyrobil.
Nevím, čemu se tak divíte.
Přece jenom jsem prezident Spojených...
Potřebujete ještě něco, pane prezidente?
LIDOVÁ DEMOKRATICKÁ STRANA
Tady vidíme tři svalovce na kolenou.
Přesněji řečeno
tři muže...
v bezvědomí.
Všichni tři byli duchem nepřítomní.
Vypadalo to,
jako by ani nevěděli, že je někdo omráčil.
A pak se tam objevil Júdžiró Hanma.
Co to jen mohlo znamenat?
Tenhle muž se nikam nevkrádal.
Nejvyšší státní funkcionáři mohli jen tiše přijmout jeho přítomnost.
Došlo jim, že musel rozdrtit celou ochranku.
„Tohle pro mě na požádání vyrobil Zlobr.“
No... víte...
Ozmo.
Nevykládejte si to špatně. Jen jsem chtěl...
Stahuje na sebe veškerou pozornost.
Tohle je ten pověstný Zlobr.
Natáhněte pravou ruku.
Cože?
Něco jste mi na Bibli přísahal.
Teď to zopakujte před Bohem.
Pří...
Přísahám,
že Spojené státy americké
budou s panem Júdžiróem Hanmou udržovat přátelské vztahy.
Budeme vás respektovat a nebudeme zasahovat do vašeho života...
To je ono!
Vy s tím nemáte nic společnýho,
takže co je vám po tom, že budu bojovat se synem?
Chápu, že jakožto politici
se rádi pletete do života běžných občanů.
Určitě se ale chcete pustit do křížku s mojí rodinou?
Ne!
Dovolte mi něco říct, Zlobře.
Pojmy jako „životy běžných občanů“ nebo „rodinné šarvátky“
ani zdaleka nevystihují situaci.
Konflikt mezi vámi dvěma se vyrovná těm mezinárodním.
V podstatě jsme na pokraji války.
Z tohoto důvodu
musíme ochránit všechny lidi, které ohrožujete,
bez ohledu na jejich rasu!
Jakmile jste se zřekl Boha, konečně jste začal být upřímný.
Už se přede mnou nikdy neukazujte.
LETIŠTĚ NARITA TERMINÁL 1
Co děláte v Japonsku, Kaisere?
Nechystá se žádný důležitý zápas, který byste mohl uvádět.
Někdo mě vyzval na souboj.
Na souboj? Proč zrovna vás? Nejste promotér?
Kdo vás vyzval?
S kým budete bojovat, Kaisere?
BOXERSKÝ KLUB
Jak dlouho tam takhle stojí?
Už dvě hodiny. Za celou dobu se nehnul.
Neskáče přes švihadlo, nestínuje ani netrénuje s pytlem.
Jen v podřepu hledí do zdi.
A to ti nevadí?
Jasně že vadí, pane řediteli!
Nikdo mu ale nemůže dát lekci, protože ho nikdo neporazí.
Maniho odrovnal jedinou ranou.
Dokonce i ten obr Gary si to pěkně odnesl.
Teď už se mu nepostaví nikdo.
Aspoň ne tady v Japonsku.
Potýkáme se s pořádným potížistou.
Cože? Nevěřím svým očím!
Tohle je přece jen malý klub...
Co tady dělá Kaiser?
Pane Kaisere...
Ticho!
To je nádhera.
Nechtěl jsem tomu ňoumovi Garymu věřit,
ale teď už mu konečně rozumím.
Dělám v týhle branži už 40 let,
ale takhle nasvalený záda vidím poprvý.
Říkají ti mořský král, že?
Můžeš na slovíčko?
Nemůžete být zticha?
Běžte pryč. Rušíte mě při tréninku!
Nádhera.
Pardon.
Nemohl bych tě požádat o laskavost?
Jen o jednu.
Chtěl bych vidět, jak jsi silný.
Nemůžeš mi to předvést, než mě vyženeš?
Jedna rukavice?
Že by se chystal praštit do pytle tou největší rukavicí, co tu mají?
Působí dost obyčejně.
Cože?
To má být stínování? Cvičný úder? Nebo snad nějaká kata?
No nádhera!
Vážně jsem nemohl udělat nic jiného?
Proč sis vybral zrovna tuhle rukavici?
Tu největší, nejstarší a nejponičenější...
Proč jsem si nevzal tu nejnovější?
Protože tuhle bylo lehčí prorvat, že?
Byla napůl prožraná potem a měla za sebou hromadu úderů.
Jsem zbabělec.
Recu se sice za svoji volbu kritizoval,
ale ostatní to viděli jinak.
Jakožto boxeři moc dobře věděli,
že rukavice nejde prorvat.
I když už jsou pořádně odřené,
rukavice z pravé kůže se nikdy neprotrhnou.
To byla... fakt nádhera!
Ode dneška nemám právo pokračovat v boxu...
Moc se omlouvám.
Byl to jenom obyčejný trik.
S mojí silou to nijak nesouvisí.
Ale ne!
Vy tam!
Dokáže to někdo z vás zopakovat?
On tu rukavici pěstí protrhl.
Každý boxer určitě ví, jak těžké je něčeho takového dosáhnout.
Rukavice jsou symbolem boxu,
ale on ten symbol úplně zničil.
To znamená válku!
Přesně tak. Slyšeli jste správně!
Box je způsob, jak s někým poměřit síly jen pomocí pěstí.
Má jednoduchá, ale skvělá a smysluplná pravidla.
Říká se jim Queensberryho pravidla a fungujou už 150 let.
Tenhle chlápek se právě vysmál historii našeho sportu.
Představitel 4000letých čínských tradic.
Cože? To je nesmysl. Jen jsem...
Sklapni, mořský králi Recu!
Můžeš si takhle vydělat miliony dolarů.
Copak o ně nemáš zájem?
Co to plácáte? Chcete mě ura...
Dostaneš možnost čelit děsivým monstrům.
Hned se tváříš jinak.
Věděl jsem, že máš duši válečníka. Nech všechno na mně.
Postavíme proti sobě 150 a 4000 let historie.
Takhle neférový zápas budou chtít vidět všichni.
Nemusíš bojovat jako boxer.
Klidně v ringu zůstaň sám sebou.
Tedy vetřelcem, který reprezentuje dlouhé dějiny kung-fu.
Nechci, abys na sobě cokoliv měnil!
Samozřejmě se nebavíme o oficiálním, ale o exhibičním zápase.
Už to mám před očima.
Vidím, jak před tebou smekají špičkoví, zkušení boxeři.
Nemáš na sobě žádný pás,
ale i tak všichni vědí, co jsi zač.
Tvůj pás akorát nejde vidět.
Ptáš se, proč nejde vidět?
Protože všechny oslepuje svou září.
Kola osudu se téměř zasekla. Recu ho málem odmítl.
Kaiser byl ale neuvěřitelně přesvědčivý.
A tak se roztočila nanovo.
Pojďte se mnou, pane Recu.
Do Spojených států!
Proč jsem s ním musel i já?
Já si to myslel, tati.
Vejce se slaninou.
Polévka s řasami.
Pečená makrela.
Hromada hlávkového zelí.
Udělal jsem si vydatnou snídani.
Není ta...
polívka nějak moc slaná?
Cože? Proč?
Na to se ptám já tebe.
Vařil jsi ty.
Vážím si tvojí snahy, ale to ty ses ptal, jak mi chutná.
Že nepoznám, co je dobré? Bavíme se o domácí kuchyni.
Hlavně to musí chutnat tvojí rodině.
A je to.
Takhle začíná obyčejná hádka mezi otcem a synem.
Co to?
Co se děje?
Koho jsi tu nechal přespat?
Jo aha. Jen pojď dál. Klidně to tu můžeš prohledat.
To je dobrý.
Můžeš u mě přespávat častěji, když se tak bojíš.
Beru tě za slovo.
To není dobrý.
Pořád mám moc zpevněné tělo.
Zpevněné svaly.
Ještě se úplně neuvolnily.
Tekutina...
Musí se chovat jako tekutina.
No heleme se. Vás už jsem dlouho neviděl...
mistře.
Moc se omlouvám,
ale co se týče síly, pořád se s váma nemůžu měřit.
Kdy jsem si z vás jenom začal brát příklad?
Vaše pohybové schopnosti jsou vážně záhadou.
Jste pokladem pro ty, co zkoumají zákon dynamiky.
V průběhu dějin jste čelil nenávisti a odmítání.
Ale...
Ze všech bytostí, které spoléhají na rychlost,
je váš druh tím nejvýjimečnějším.
Nikdo jiný nedokáže okamžitě zrychlit z nuly na sto.
Nemusíte na to ani jít postupně. Dosáhnete toho okamžitě.
A když už jsme u toho,
kdyby byl šváb stejně velký jako člověk,
pohyboval by se rychlostí 270 kilometrů v hodině.
Uvědomujete si, čeho jste dosáhli?
Kdyby se chtěl člověk rozběhnout touhle rychlostí...
musel by to udělat takhle.
Což by znamenalo smrt.
Toho nejsou lidské svaly schopné.
Nemůže se nám to povést.
Vlastně může!
Jednou jsem viděl vaši mrtvolku.
Co to?
Hodně mi toho napověděla.
Netvořily ji svaly nebo vlákna.
Vaše schránka skrývala bílou tekutinu.
To, co vám umožňuje to okamžité zrychlení, nejsou odolná svalová vlákna,
ale ta tekutina.
Tak co? Už se s vámi můžu měřit?
Od našeho příletu do Las Vegas jsi neřekl ani slovo.
Rezervoval jsem ti tenhle luxusní apartmán.
Neříkej mi, že ti nevyhovuje.
Taky jsem zrovna uvažoval,
co přesně se mi na tomhle extravagantním městě vadí.
Takže se ti tu vážně nelíbí?
Konečně jsem na to přišel.
Myslím si, že to uhodnu.
Nic tady není opravdové.
Nenajdete tu nic autentického.
Všechno v téhle nehostinné poušti je umělé.
Bez snahy a vášně by to tu ale nevzniklo.
To si zaslouží můj obdiv.
Jenže stejně...
mi tu všechno přijde falešné.
Jsme obklopení stromy které tady normálně nerostou.
Replikami slavných staveb.
Tamhle je falešná Socha svobody, tamhle Eiffelova věž...
Vítězný oblouk.
Falešná sfinga.
Falešná pyramida.
Jsou to sice jen napodobeniny, ale prvotřídní.
Řekni, mořský králi Recu,
kdyby ty stavby byla skutečné, byl bys spokojený?
Cože?
Na tomto světě je spousta rádoby úžasných věcí,
které jsou ve skutečnosti příšerné.
Popravdě je jich víc než těch fakt dobrých.
Neříkej mi, že jsi nikdy neviděl podřadný produkt,
který si vydobyl věhlas.
Ale no tak.
Máte pravdu, něco na tom nejspíš bude.
I v kung-fu se najde dost lidí, co kopírujou ostatní.
Hodně zbytečných bojových technik, které někdo někomu předal jako žert.
Vítej v Las Vegas, městě falše.
Určitě chceš zrovna teď pít?
Po alkoholu nebudu moct do ringu.
Můžeš jim aspoň ukázat Opilou pěst.
To byla fakt bomba.
Je to bývalý šampion, takže o něm samozřejmě vím,
ale když ho vidím na vlastní oči, vypadá o hodně působivěji.
Jak je velký?
Měří 237 centimetrů a váží 151 kilo.
Co to?
On skočil do ringu!
Dámy a pánové!
Uplynulo už 150 let od doby, co vznikla Queensberryho pravidla.
Moderní box právě čelí krizi.
Dorazil jeho nejsilnější soupeř.
Je tady čínský drak,
který se chystá započít 4001. rok éry kung-fu!
Mořský král Recu!
Překlad titulků: Veronika Kursová