Vanligtvis skulle jag möta dig på Hanedas flygplats...
Inga problem.
Det här är mitt lands militärbas.
Vi möts igen, mycket tidigare än väntat.
Yujiro Hanma är råstyrke-proffset
som sägs ha militär styrka som överträffar större länder.
Inom en snar framtid kommer han att vara inblandad i en incident.
Jag vill att vi bistår i den incidenten.
Tokyo-polisen känner naturligtvis till Yujiro Hanma.
Men Besten har makt på nationell nivå, så vem skulle göra nåt mot honom?
Hans son.
Jag förstår.
Superpojken som kidnappade herr Bosch, va?
Kidnapparen från den incidenten?
Menar du pojken som tog presidenten framför alla och under beredskapsnivå 5?
Med andra ord närmar sig pojkens styrka nationell nivå.
Men det är en sak
jag fortfarande inte förstår.
Jag inser att de båda är lika mäktiga som nationer,
men det är väl bara ett bråk mellan far och son?
Jag menar,
kan vi inte bara lämna dem i fred och låta dem göra som de vill?
Va?
Sluta!
Säg inget mer.
Jag vill att ni ska se det här.
Det här är min skyddsängel.
Vad är det?
Tjära.
Menar du kol?
Koldamm, för att vara exakt.
Jag bad Besten göra det, och han gjorde det.
Det är inget att bli förvånad över, jag är trots allt president...
Har du några andra önskemål, presidenten?
DEMOKRATISKA FOLKPARTIET
Tre muskulösa män stod på knä.
Eller rättare sagt,
de tre männen, alla tre,
var medvetslösa.
Alla tre var uttryckslösa.
Deras uttryck verkade säga
att de inte ens var medvetna om att de var medvetslösa.
Yujiro Hanma stod i rummet.
Vad tydde situationen på?
Den här mannen smyger inte in.
Statscheferna samlade där kunde bara acceptera det.
Det innebar att deras säkerhetsvakter
hade undanröjts.
"Jag bad Besten göra det, och han gjorde det."
- Ozma... - Du missförstår, jag bara...
Vilken enastående närvaro.
Så han är den riktiga Besten.
- Sträck fram din högerhand. - Va?
Eden du svor med handen på Bibeln...
Upprepa den nu inför Gud.
Jag...
Jag svär att USA
ska ha en vänskaplig relation med mäster Yujiro Hanma,
att vi ska respektera dig, att vi aldrig ska lägga oss i ditt liv...
Den delen!
Hur vågar ni, som inte har nåt med mitt liv att göra,
lägga er i en fajt mellan min son och mig?
Fast ni sitter med i regeringen
samlas ni och försöker lägga er i en vanlig medborgares familjeproblem.
Försöker ni
mucka gräl med min familj?
Nej!
Besten, låt mig säga en sak.
"Vanliga medborgare", "familjeproblem", "en fajt mellan far och son"...
De fraserna är alldeles för blygsamma.
En konflikt mellan er är som en konflikt mellan nationer.
Med andra ord är det likvärdigt med ett krig.
Därför måste vi skydda folket, oavsett etnicitet!
Nu när du har övergett Gud säger du äntligen sanningen.
Se till att hålla er borta från mig.
NARITAS INTERNATIONELLA FLYGPLATS
Kaiser, vad gör du i Japan?
Det går ingen titelmatch, så vad gör en stor promotor som du här?
- Jag är här för en fajt. - En fajt? Du är promotor, så varför du?
Med vem då? Vem muckade gräl med dig, Kaiser?
CENTER BOXNINGSKLUBB
- Hur länge har han stått så där? - I två timmar, utan avbrott.
Inget hopprep, ingen skuggboxning, ingen sandsäck.
Inget annat än horse stance mot väggen.
Är det okej?
Självklart inte, ordföranden!
Jag försökte lära honom en läxa, men ingen kan slå honom i sparring.
Mani blev knockad med ett slag.
Till och med tungviktaren Gary blev illa tilltygad.
Ingen vill möta honom, åtminstone inte i Japan.
Vi har ett sjuhelvetes problem här.
Va? Det är inte sant!
Det här är bara en ynklig klubb...
Vad gör Kaiser här?
- Herr Kaiser... - Håll käften.
Vackert.
När dumskallen Gary berättade var jag inte övertygad,
men nu förstår jag.
Jag har varit i branschen i 40 år,
men jag har aldrig sett såna lats.
Kaiou, eller hur? Kan vi prata lite?
Håll tyst!
Om du tänker störa träningen, stick!
Vackert.
Jag är ledsen.
Vore det möjligt att be dig om en tjänst? Bara en?
Visa mig din styrka.
Kan du visa mig, istället för att fösa undan mig?
Bara en hand?
Tänker han slå på en sandpåse med den största handsken de har?
Hans stil är rätt medelmåttig.
Skuggboxning?
Övningsslag?
Kata?
V...
Vackert!
Var det här det enda jag kunde göra?
Var det allt?
Varför valde jag den handsken?
Den största, äldsta, mest skadade handsken?
Varför valde jag inte den nyaste?
För att den är lätt att förstöra.
Handsken, skadad av svett och slag, var lätt att förstöra.
Så fegt.
Oavsett...
Oavsett hur mycket Retsu kritiserade sitt beslut,
förstod boxarna.
De förstod ända in i själen:
Handskar kan inte slitas sönder.
Även när de används tills de är utslitna ger handskar av äkta läder aldrig efter.
V...
Vackert!
Jag måste...
...sluta boxas...
...idag.
Jag ber om ursäkt.
Det var bara ett trick.
- Det har inget med styrka att göra. - Nej!
Vem som helst av er...
Kan nån av er göra det han gjorde...
...genomborra en handske med ett slag?
Alla boxare förstår hur otroligt svårt det är.
Handsken är symbolen för boxning, men han har förstört den.
Krig!
Ja, det här betyder krig.
Två män tar på sig handskar och har en kraftmätning med sina nävar.
Reglerna är enkla, djupgående och överlägsna.
Queensberryreglerna, fastställda för 150 år sen.
De 150 åren blev precis nedtrampade,
i händerna på 4 000 år av Kina.
- Det är löjligt, jag bara... - Håll käften!
Kaiou Retsu.
Jag snackar om miljontals dollar. Vill du inte ha dem?
- Vad ska det här betyda? Förolämpar...? - Det kommer att finnas monster.
Monster som får dig att vilja springa därifrån.
Din blick har förändrats.
Jag visste att du var en krigare. Låt mig sköta det här.
Så, 150 eller 4 000 år –
världen kommer att jubla över att få se den hopplösa matchen mellan de två.
Du ska fajtas precis som du är, inte som boxaren Kaiou Retsu.
Precis som du är. Kaiou Retsu:
Inkräktaren som representerar 4 000 år av kinesisk kung-fu.
Jag vill ha dig precis som du är.
Det blir ingen officiell match, utan en vänskapsmatch.
Jag ser det framför mig:
Kampsportarna som har gått många matcher bugande inför dig.
Men du har inget bälte runt midjan.
Även utan det, vet världen.
Bältet som inte syns...
Varför syns det inte?
För att det är så jävla ljust!
Ödets hjul hade nästan stoppats, nästan kastats åt sidan,
tills de stötte på Kaisers otroliga kraft.
De började snurra igen.
Herr Retsu, jag vill att du följer med mig...
...till USA!
Varför...?
Varför åker jag med?
Som jag trodde, pappa.
Bacon och ägg.
Misosoppa med sjögräs.
Grillad saltad saira.
En hög med strimlad kål.
En rejäl frukost.
Hördu,
är inte den här
misosoppan salt?
Va? Varför?
Det är det jag vill veta.
Det var du som lagade det här, pappa.
Jag uppskattar att du gjorde det åt mig,
men du frågade hur det var.
Inget smaksinne? Det är hemlagad mat.
Familjen bestämmer huruvida den är bra.
Så är det.
Det är så det börjar, en vanlig fajt mellan far och son.
Vad är det?
Vem bor här?
Jag fattar. Ta en titt tills du känner dig nöjd.
Glöm det.
Om du är så orolig för mig borde du sova över oftare.
Det ska jag göra.
Det här är inte bra.
Jag är fast,
helt fast.
Det är fortfarande muskler kvar.
Mina muskler har inte smält.
Smälta...
Smälta
mina muskler.
Ser man på. Det var längesen.
Lärare.
Jag är ledsen,
men min styrka är fortfarande inte i närheten av din.
När började jag
lära av dig?
Din fysiska förmåga är full av mysterier,
en förtrollande skattkista av dynamik.
Din historia är full av hat och avvisande.
Men
bland alla varelser på jorden som strävar efter fart
är du en ovanlig en,
den enda som omedelbart kan gå från noll till maxfart.
Du behöver inte accelerera. Du börjar på maxfart.
Och dess fart...
Om den var lika stor som en människa
skulle den färdas i otroliga 170 km/tim.
Har ni nån aning om vilken stor bedrift det är?
Om en människa ville springa i 170 km/tim...
Ja, de skulle behöva göra så här.
Med andra ord skulle de dö.
Det är inte en nivå som kan uppnås med muskelfibrer,
inte en höjd som kan nås...
Det är inte sant.
En dag såg jag ditt lik.
Va?
Det var en stor ledtråd.
Inte muskler.
Inte fibrer.
Ditt inre var en mjölkaktig vit vätska.
Det som stöttade en start på 170 km/tim var inte stabila muskelfibrer...
...utan vätska.
Är jag i närheten nu?
Du har inte sagt ett ord sen du kom till Vegas.
Säg inte att du är missnöjd med den särskilda sviten jag bokade åt dig.
Jag har funderat.
Vad är det jag ogillar med den här staden som är hängiven extravagans?
Som jag trodde – du gillar den inte.
- Jag har kommit fram till en slutsats. - Jag kan gissa vad det är.
Det finns inget äkta i den här stan. Inte en enda grej är verklig.
Alla de konstgjorda sakerna i den karga öknen,
passionen och ansträngningen som krävdes för att bygga staden...
Jag beundrar dem.
Men ändå,
allt i staden är fejk.
Vart man än tittar ser man lövverk som inte skulle kunna växa här,
strukturer som i en stor stad...
En kopia av Frihetsgudinnan,
Eiffeltornet,
Triumfbågen,
Sfinxen,
en pyramid...
Men alla de här kopiorna är av högsta kvalitet.
Om allt var äkta, om det var äkta vara, skulle du vara nöjd?
I den här världen
finns det gott om tredjeklass-grejer som hävdar att de är äkta vara.
Det finns säkert fler av dem,
undermåliga produkter som har sålt legender som äkta vara.
Du kan inte påstå att du aldrig har sett dem.
Seså...
Jag förstår. Det är nog som du säger, Kaiser.
Inom kung-fu finns det också ett enastående antal imitatörer,
råa fajtingstilar som bara existerar för att de meningslöst fördes vidare.
Kopiornas stad.
Välkommen till
Las Vegas.
Hördu, säkert att du vill göra det där?
Dricker jag det här kommer jag inte att kliva in i ringen.
När du gör det, visa dem drunken fist.
Otroligt.
Han är en före detta mästare, så jag känner till honom,
men han är mycket större än jag trodde.
- Hur stor är han? - Han är 237 cm lång och väger 151 kg.
Han gick in i ringen!
Mina damer och herrar,
det har gått 150 år sen Queensberryreglerna fastställdes.
Nu står modern boxning inför sin största kris.
Dess mäktigaste fiende har anlänt.
I kung-funs 4 001:a år hävdar nån äntligen att han är Draken.
Kaiou Retsu!
Undertexter: Josephine Roos Henriksson