Han gick upp dit! Han promotar sig själv!
Jag uppskattar din vänskap.
Jag visste att jag tog en risk när jag introducerade dig,
men jag var ärligt talat kallsvettig.
Om du inte hade kommit upp hit
skulle jag få mig en omgång just nu.
Jag uppskattar det verkligen.
Hördu! Vad fan pågår här, herr Kaiser?
Det här är min ring, inte din.
Hör du det? Lämna ringen innan du blir utkastad.
Vilken underlig sak att säga.
Du är före detta världsmästare, och fortfarande en superstjärna,
Andrej Valev.
Du välsignade den här ringen med din 31:a KO-seger.
Alla här hyllar dig.
Förutom den här mannen.
Han kom hit för att förolämpa dig.
Nej, han kom hit för att trampa på boxning,
inte bara på dig.
Den lilla mannen med den kroppen? Hur ska han förolämpa mig?
Det finns ett ordspråk i Japan:
"Ju större man, desto mindre hjärna."
Ni amerikaner skulle inte förstå det.
Intellektet hos nån som du, som bara ser kroppen som muskelmassa,
skulle inte förstå sig på kampsport som fostrats under en evighet på 4 000 år.
Herr Retsu, det här är ingen fribrottningsring.
Ditt uppenbara hån kommer inte att leda till bråk.
Jag har förberett en demonstration så att du kan visa upp dina färdigheter.
Du ser det som en löjlig uppvisning,
men det kommer att göra det lättare för amerikanarna att förstå.
Visa dem bara ett fragment av den evigheten.
Herr Kaiser.
Jag trodde att du var en talangfull promotor.
Vem skulle bli road om jag förstörde det här?
Finns det inte nåt annat här,
nåt som är större, tuffare och mer värt att förstöra?
R...
Retsu...
Min karriär som fajter började med karate.
Om du vill kan vi slåss utan handskar.
- Spöa honom, Valev! - Dela honom på mitten!
- De har blivit till pulver! - Han krossade dem inte.
Han gjorde blocken till sand.
Det är krig: Drake mot Goljat.
De största och mest storslagna i historien.
En vänskapsmatch utan motstycke!
Herr Retsu,
kan du berätta om din historia och karriär som fajter?
Jag vet inte hur jag ska förklara.
Jag gick med i Bailin-templet när jag var fyra.
Sen dess har jag tillbringat mina dagar med att träna.
Din matchhistoria, då?
Jag har ingen officiell matchlista.
Alla mina fajter har varit inofficiella.
Så vad är din matchlista för de inofficiella fajterna?
Jag har aldrig räknat dem,
varken de jag vunnit eller förlorat.
Vad var reglerna?
Regler?
Jag tvivlar på att det var boxningsregler.
De var fajter.
Det är en jämförelse av styrka.
Så det var MMA-regler?
MMA?
- Va? - Hur kan han inte veta?
Jag har aldrig gått en fajt som styrs av regler.
Det handlade bara om att se vem som var starkare.
Om jag får fråga, vad hände med ditt ben?
Jag miste det i en fajt med en vän.
Du skämtar...
Sånt händer.
Det är så en fajt fungerar.
Jag har en fråga till herr Kaiser. Hur ser reglerna ut i den här fajten?
Två män kommer att tävla med styrkan i sina nävar.
Det är regeln.
Skulle du inte säga att det är boxning?
Ni får bestämma vad ni kallar reglerna. Det är trots allt bara en vänskapsmatch.
Du kallar det vänskapsmatch, men en av dem är före detta världsmästare.
Jag promotar bara matcherna. Jag presenterar dem för er.
Som: "Här är en fajt mellan bestar. Om du vill se matchen, varsågod."
En boxningsmatch med Valev, den före detta mästaren?
Det är fantastiskt.
Så din debutmatch är mot Valev?
Du är respektlös.
- Jag är inte respektlös. - Du förolämpar boxning.
Din karriär består av två sparringmatcher.
Tror du att du är världsmästare nu?
Det här är en bra chans.
Om du ser ett slag från den här gamlingen, ducka...
Vad är det, Bruce Lee?
Ser du inte ett slag från en boxare som slutade för tio år sen?
Så snabb är en boxares jabb.
Om jag hade varit Valev skulle du ha varit död!
Tacka nej till fajten.
Det vore det artiga sättet att behandla den före detta mästaren.
Vi har inget mer att ta itu med i Vegas. Vi flyger hem imorgon.
Jag struntar i vad Kaiser säger. Han är bara promotor, trots...
Vad i...?
Förlåt.
Jag verkar ha fått dig att stuka handleden.
Menar du att du såg den?
Jag menade inte att ducka.
Du har varit i boxningsbranschen länge, herr Fukamachi.
Din ilska är helt rimlig.
Det slaget är mitt straff för att ha sårat dina känslor.
Men...
...jag ber dig förstå mina känslor gentemot kampsport.
Tja, det är bara en vänskapsmatch.
- Jag kan väl stanna ett tag till. - Tack!
- Kinesisk drake! - Kinesisk kung-fu!
Kaiou!
Retsu var förbryllad.
Det var hans första fajt för underhållning.
Obegripligt.
Underhållning är obegripligt.
Varför låtsas han vara arg?
Även om det är för underhållning,
varför är det nödvändigt att gå så här långt?
Då var det dags!
Folkrepubliken Kina har visat världen sina huggtänder.
Vilken charad.
Missnöjda med finansvärlden...
Det här är onödigt för en fajt.
...öka sitt inflytande över sportvärlden.
Till och med åskådarna spelar teater.
Försök du bara! Försök om du tror att du kan slå mig!
- Härligt! - Slå skiten ur honom, Valev!
Det här är också skådespel. Han visste att sparken inte skulle träffa.
Kom igen.
Herr Retsu,
showen är över.
Jag vill se en ren fajt!
Från och med nu är det en tävling.
Inget mer skådespel.
Retsu.
Dö inte.
Kan han röra sig så snabbt?
Längd: 237 cm.
Vikt: 151 kg.
Det är bra fotarbete för en sån stor man.
Som jag misstänkte,
hans styrka är inte bara hans storlek.
I så fall...
Va?
Din idiot!
- Han hukar sig i hörnet! - Har han gett upp?
Du har ställt dig i ett hörn.
Du har ställt dig på den farligaste platsen i boxningsringen.
Jag är säker på att du, på ditt eget sätt, förstår innebörden av det.
Hördu, vad ska det här betyda?
Stand and fight!
Stå upp och börja!
Vad menar du med "stå"?
Jag sitter inte ner.
Även om jag håller höfterna lågt, står jag definitivt upp.
Och jag förstår inte varför du säger åt mig att börja.
- Varför? - Jag tänker inte fajtas mot Valev.
Jag tänker varken slå eller ta emot slag.
Ger du upp matchen utan att slå en enda jabb?
Jag kommer att vinna det här utan att slå en enda jabb.
Kan du flytta på dig, herr Mills? Du hindrar mig från att slå honom.
Okej.
Börja!
Jätten Valev var överlycklig.
Han hade stött på en mystisk kampstil han aldrig hade föreställt sig.
Och han var överlycklig att han troligtvis...
Nej, definitivt, skulle krossa den.
Musunkei.
Det sista Valev såg var en enda fotograf.
Välkommen, Kaiou Retsu.
Det här är din belöning för din fajt,
för den där supertekniken.
Min?
På en enda kväll
har du blivit den mest uppseendeväckande kinesen i USA.
Min personal har drunknat i förfrågningar sen tidigt i morse.
Det är ingen överraskning, alla i hela USA såg det.
Den orörliga handsken som plötsligt slog honom i ansiktet.
Berätta hur det känns just nu.
Jag visste att det här skulle hända. Jag uppvisade bara kung-funs dominans.
Ditt sista slag träffade honom bara så här...
Det är Musunkei. Det kallas även "no-inch punch".
"No-inch"?
Hur som helst, er kampsport, boxning, är fortfarande ung.
Jag vill visa er en fajt med mogna kampsportsfärdigheter
mot nästa mäktiga fiende, så snart som möjligt.
Den kommentaren vände hela världen mot dig.
Det är som jag sa.
Du kommer att överösas med pengar, miljontals dollar,
och det kommer att finnas monster som får dig att vilja springa därifrån.
- Här, ta dem med dig. - Hur mycket är det?
I dollar är det två miljoner. I vikt är det 20 kg.
Jag har fixat en attachéväska. Den borde vara lagom stor.
Jag förstår.
Jag vet inte med vilka knep den här rikedomen skapades,
men jag tar den om du vill.
Men vad är det där?
De där smutsiga stövlarna bredvid mina pengar.
Säg inte åt mig att ta dem.
Du ska lägga dem i väskan och ge den till mig.
Om du inte gör det krossar jag dina oartiga fötter!
Tack.
Jag har fixat en bil åt dig.
Tack så mycket.
Vill du ha en brandy, herr Retsu?
Nej, oolong-te.
Det har jag tyvärr inte. Jag kan erbjuda Fauchon-te.
De här limousinerna är verkligen värdelösa.
DÖ, AVSKUM - MORSGRIS - IDIOT BAKI SUGER - FAN TA DIG! - DÖD
Va? Nu?
Det här är inte bra.
Jag behöver en kopp till.
Men skulle han verkligen komma så plötsligt?
Han har aldrig varit här förut.
Han är nära. Jag vet att han är nära!
Tjugo meter bort? Nej, ännu närmare.
Tio meter.
Ännu närmare? Säg inte att han redan är vid dörren.
Jag tvivlar på att han har kommit så långt...
Va?
Hej, välkommen.
Det är Blue Mountain-kaffe.
Det här var plötsligt.
Jag kände på mig att du skulle komma,
så jag gjorde två koppar.
Det visar att vi är släkt, eller hur?
Han dricker faktiskt kaffet!
Vill du ha socker?
Är det här allt?
Är det här far-son-relationen du är ute efter?
Tja, jag antar det.
Kommer det att hända?
Välta bordet...
Är du rädd för din far?
Jag tvivlar på att det har gått en enda sekund
då jag inte har varit rädd för min far, rädd för Yujiro Hanma.
Rädsla.
Darrande.
Tillbedjan.
Beundran.
Respekt.
Och...
...jag har avskytt dig.
Så varför släpper du inte ut det, om du avskyr mig?
Pappa...
Det du säger är galet. Vi är ju far och son.
Om vi skulle fajtas skulle det inte vara en match.
Enas om det, komma i toppform till ett visst datum...
Det skulle inte vara så.
Då vi lever som far och son... En slumpmässig dag i vår vardag...
Nåt trivialt,
nåt riktigt trivialt leder till ett litet argument.
Så småningom blir det till ett gräl,
och till sist, allt agg vi har undertryckt...
Jag förstår.
Ja, jag förstår.
Det kan vara som du säger.
Förresten, min son...
Händer det redan?
Varför bjuder du mig på sånt här skitkaffe?
Där är det. Det gick snabbt.
En onaturligt trivial utlösare.
Jag är ledsen, far.
Du kom hela vägen hit,
och jag serverade hemskt kaffe.
Jag ska vara mer aktsam.
Jag ber om din förlåtelse.
Kom igen, pappa. Ljug inte för mig.
Hur trivialt det än är
måste det vara ett riktigt problem.
Du svalde det i två klunkar, så kaffet måste ha varit gott.
Vare sig du gillar det eller inte
intresserar familjeharmoni mig inte, och jag förstår mig inte på det.
Det är allt.
Pappa...
...gör kaffe åt mig.
Kom igen.
Är det för mycket begärt?
Jag vill dricka kaffe du har gjort, pappa.
Du kan få dricka kaffe av Yujiro Hanma.
Men det finns bara ett sätt
att få det på.
Det är genom att tvinga mig att göra det.
Ta den motvilliga Yujiro Hanma i nackskinnet...
...och tvinga honom att göra det.
Om han vägrar,
örfila, knocka och slå honom
tills han ger sig och gör det.
Ge honom inget val.
Du måste tvinga honom.
Om du kan göra det, Baki,
kan du få honom att laga mat åt dig!
Hans fars ord och bordet som hade delats i fyra delar...
Han begrundade det.
Wow, det var lätt.
Känner jag mig lättad?
Baki blev förbluffad.
När hans far Yujiro Hanma, mannen han måste övervinna, gick,
kände han sig lättad.
Pappa!
Vad är det? Vill du ha kaffe?
Ytterdörren...
Du måste stänga den försiktigt.
Du har helt rätt.
I Bakis hjärna
virvlade en enda fras runt i hög hastighet.
Att be honom stänga dörren igen skulle vara att gå för långt.
Att be sin far göra det skulle vara att gå för långt.
Det här är långt nog.
Fasen.
Vilken hopplös pappa.
Det är som vanligt,
en eftermiddag som alla andra.
Undertexter: Josephine Roos Henriksson