BAKI HANMA
Fakt, jo?
Už jsi v tom našel smysl?
Takže ví, na čem chce pracovat?
Baki...
Mně je jedno, co v tom vidíš.
Jestli jsi vzhůru, nebo spíš.
Pro mě jsi prostě monstrum!
Tak jo...
Jdu na to.
Teď už s tím monstrem skoncuju.
No, i když jsem to řekl takhle,
můj styl se nedá nazvat bojovým uměním.
Předstírám, že mu chci dát zvedák...
a potom mu fakt dám zvedák.
Takový mistr, jako je Baki,
určitě bude jen znuděně zívat.
Promiň.
Ale víš co?
Doufám, že pro mě budeš mít pochopení.
Tohle je trochu jiný typ souboje,
než na jaké jsou zvyklí bojovníci jako ty.
Nejde o to, kdo koho porazí.
Přestaneme bojovat,
až když někdo z nás uzná porážku.
Někdy totiž můžeš prohrát, i když stojíš
nad padlým protivníkem.
My můžeme rozhodnout o vítězi jen jediným způsobem.
Baki, na nic se nevyptávej...
Díky, Čiharu. Rád se od tebe něco naučím.
Normálně se před rvačkou neprotahuješ.
Ukážu ti, jak doopravdy bojuješ, Čiharu Šibo.
Já?
Nesmím?
Mám chuť bojovat jako ty.
Ale prosím tě.
Přestaň si ze mě střílet.
Já bych na tvým místě
zůstal sám sebou.
To by se mi taky líbilo. Měl bych to tak o dost jednodušší.
Jenže...
to bychom to neukončili, ani kdybych tě porazil tisíckrát.
Bojoval bys do posledního dechu. Ne, zvedl by ses i po smrti.
Ty si myslíš...
Poslyš, ty malý spratku...
Ty si fakt myslíš, že mě dokážeš napodobit?
No jasně.
Ty jeden parchante...
To víš, že jo, Čiharu.
Na sto procent.
Jak to?
Protože...
tě fakt obdivuju.
Baki...
Vidíš?
Nečekal jsi, jak dobře to zvládnu, co?
Tohle je tvůj styl.
Na nic nečekej.
Nečekej, až úplně propne nohu.
Vyjdi mu vstříc tak, aby tě zasáhl přesně a maximální silou.
Tak vypadá takzvaný Čiharuův styl.
Obyčejné tělo skrývá ducha z oceli.
I ten teď ale utrpěl značné škody.
Normální černý pásek by se s tebou nemohl měřit.
Ta síla tvýho ducha...
Tebe vyžene na vrchol už jen ta tvoje vášeň. Přemýšlíš jinak.
Jako bys byl sám sobě největší oporou.
Moje oběť každopádně stála za to.
Sice jsi mě trefil do obličeje, ale já ti zneškodnil pravou ruku a levou nohu.
Nechceš toho už nechat, Čiharu?
Zbývá ti levá ruka. Nemusíš si ji zlomit.
Baki.
Neříkal jsi, že mi předvedeš, jak bojuje Čiharu Šiba?
Nechtěl jsi mi ukázat můj vlastní styl?
Jestli jsi pevně rozhodnutý...
tak si to zkus!
Čiharu se schválně nechával zasáhnout do slabin.
Víš, kam se pokusím trefit, že jo?
Opovaž se tomu vyhnout!
Teď se oba...
navzájem zahnali do kouta.
Koukej se fakt trefit, Čiharu.
Nedělám to poprvý, neboj.
Jeho styl nespočíval v odhalování slabin.
Čiharu Šiba si z nich naopak udělal zbraně.
Když se k jeho tváři, kde má měkký nos, rty a líčka,
neúprosně řítila tvrdá pěst,
dal útočníkovi to, co chtěl.
Sebevědomě se nechal zasáhnout.
A tím soupeře úplně vykolejil.
Když někdo zaútočil...
na jeho zraněnou, ale zocelenou ruku,
rád se nechal trefit.
Tak aby to pořádně zadunělo.
Čiharu proměňoval svoje slabiny ve zbraně.
A teď ho zahnal do kouta jeho vlastní styl boje.
Kecáš.
Cože?
Nikdy jsi nikomu nevypíchl oči.
To patří k bojovým uměním.
Tvůj styl je ale jejich pravý opak.
Za bojové umění se považovat nedá.
Proto to určitě nedokážeš.
Určitě bys nezarazil prsty do tak zranitelného místa.
To bys nikdy v životě nedopustil.
Čiharu, musíš mířit přímo před sebe.
Cože?
Tohle je pokročilá technika.
Tvůj soupeř je pořád v pohybu
a ty chceš zasáhnout dva třícentimetrové otvory.
Je to stejně těžké, jako by ses snažil chytit dvě mouchy zároveň.
To ty nedokážeš.
To já si napíchnu oči na tvoje prsty.
Prostě jen vymršti ruku.
A já ti ty prsty pokroutím svýma bulvama.
Teď už to nemůžeš vzít zpátky.
Na to jsi mě moc ponížil.
Moc ses chvástal.
Musíme to dotáhnout do konce.
Nemáme na výběr.
Později se k tomu Čiharu Šiba vyjádřil takhle.
Údajně nikdy neměl v plánu vypíchnout Bakimu oči.
Chtěl těsně před zásahem sevřít pěst.
Vážně měl ale na něco takového čas?
Viděli jsme novou supertechniku. Budeme jí říkat Švábí sprint.
Co uděláš teď?
Někdo tak nezkušený se téhle situaci nevyhne.
Jakmile se ti začne třást mozek,
nejde to jednoduše zastavit.
Může trvat pět až deset minut, než se vzpamatuješ.
Mezitím jsi vydán na milost soupeři.
Co teda budeš dělat?
Pokud nemůžeš čekat na zotavení, musíš se tomu samozřejmě poddat.
Rozumíš?
Aby se něco přestalo třást, musí se třást i nádoba, ve které to je.
Takže to schválně začneš dělat sám.
Nastraž uši.
Naslouchej svému mozku.
Jeho otřesům.
Kdy se mám začít třást s ním?
- Tři. - Když to pokazím...
- Čtyři. - ...už se nezvednu.
Pět.
Šest.
- Sedm. - Nech se zasáhnout!
Osm.
Devět...
Někdy je lepší nechat se trefit.
On se zase postavil? No, to nevadí.
To je v pohodě.
Pro mě se tím nic nemění.
Neměl byste mi nějak poradit?
Já se vyznám jen v boxu.
O takovýchhle soubojích nic nevím.
Je to pěkně ubohé, ale vlastně vůbec nechápu, co se v tom ringu děje.
Netuším, jak pořád zvládáš bojovat, jak mu uhýbáš,
a už vůbec ne, jak ses dokázal zase postavit.
Dělám pořád to samé.
Bez ohledu na to, jaký typ úderu si vyberu,
používám jenom svoje pěsti.
Tak přece funguje box, to vaše západní kung-fu.
Správně by měl trenér poučovat svýho boxera.
Tak mi prosím něco poraďte!
Cože?
No jo... Dej do toho všechno, co v tobě...
Pozor!
To stačí.
Dám do toho boje všechno.
To byla skvělá rada.
Moc si jí vážím a budu se jí řídit.
Jenom lenoši věří, že už ze sebe vydali všechno, co mohli.
Ještě jednou...
Teda vlastně až teď...
začnu bojovat...
opravdu ze všech sil!
Tak...
se odvděčím svému trenérovi.
Konečně...
to začíná vypadat jako opravdový box.
Ty jo! Joe je na zemi!
Srazil Cruisera na kolena!
Sedm. Osm...
To jako fakt?
Můj žák srazil na kolena Joea Cruisera!
Jsi v pohodě?
Jakmile se Joe postavil,
přestal to být...
Můžete!
...obyčejný sport.
Teď už to není žádná hra.
Vidíte to? Zakrývá mu oči!
Vidím, že ses pěkně zpotil.
Proč?
Považují tě za génia mezi bojovníky, ale ani jednou jsi mě netrefil.
Jak to, že nemůžeš porazit starého dědka, co jenom poskakuje kolem?
Pořád jsem neprohrál.
Ale ani nevyhraješ.
Rozumíš?
Když někdo zaútočí seshora,
můžeš se jenom bránit.
Útočí na něj seshora!
A roztočil se!
Na zraněného Joea si musíš dávat pozor.
Box je boj na život a na smrt.
Raz. Dva...
Tři. Čtyři. Pět.
Jsi v pohodě?
Jo.
Můžete!
Teď už si fakt půjdou po krku.
Vypadá to, že mu brzo dojdou síly.
Teď mám šanci!
Trefil jsem se.
A zase. A ještě jednou.
Brzo už bude po všem!
Hele!
Joe ještě neskončil!
Nebezpečí!
Musím vyskočit!
Trefil ho ve vzduchu!
Je fakt neuvěřitelně vytrvalý.
Určitě utrpěl velká zranění.
Takže tohle je Kouřový Joe!
Přesně tak!
Tvůj soupeř je Kouřový Joe!
Teď teprve víš, s kým máš tu čest.
Nemám na výběr.
Pořád mám jeden trumf, který jsem si schovával na horší časy.
Musím ho...
použít teď!
Vpřed!
Co nejblíž k němu.
Přímý zásah...
do prohlubně nad horním rtem
způsobí obrovskou bolest, protože se tam schází několik nervů.
Je to velmi citlivý bod.
Takový úder může uvést oběť do kómatu, zabít
nebo ji úplně paralyzovat a zabránit v dalším pohybu.
Sedm. Osm...
To jako fakt?
Vážně jsi vyhrál! Hurá!
Tak tohle je fakt záhada...
Jsi vážně boží!
Porazil jsi zápasníka v těžký váze!
Po dlouhý době jsem se viděl se svým zesnulým tátou.
Než jsme si stihli dopovídat, bylo po zápase.
To díky tobě jsem si s ním mohl pořádně pokecat.
Pleteš se, Joe!
Neprohrál jsi.
Ta technika, kterou jsem použil...
- To je mistr světa! - Bolt!
Šampion!
Mistr světa gratuluje Recuovi!
To je ten...
nejlepší boxer na světě?
Díky za pomoc, Čiharu.
Nemáte za co.
Nejenže jsem nevyhrál, ani jsem nedokázal přejít do protiútoku.
Jenom jsem ho po každý porážce vyzval znovu.
Ukončili jsme to po čtvrtém kole.
Neměl jsem sebemenší šanci vyhrát.
Takže ses ho ani nedotkl?
Ale jo, nechal se pořádně zmlátit.
Obzvlášť ve třetím kole to pěkně schytal.
Takže jsi nebyl bezmocný.
No... to byla výjimečná situace. Prostě jsem měl zrovna štěstí.
V boji se počítá všechno.
Myslíte?
A jak tě teda porazil?
STUDENÝ OBKLAD
Oči? Tím myslíš ty jeho?
Přesně tak.
Měl jsem takhle vystrčené dva prsty
a on do nich vrazil bulvama.
Třeba ses spletl.
Ne, fakt to byly jeho oční bulvy.
Ty bys něco takovýho dokázal, Čiharu?
Ne.
Jak to, že ne?
Cože? Vždyť bych si vypíchnul oči!
Bojíš se, že bys oslepl?
Popravdě fakt nevím, jestli bych se dokázal vzdát zraku.
Takže Baki svede něco,
co nedokážeš ani ty.
Neříkám to proto, že bych se neuměl smířit s porážkou,
ale podle mě moc dobře věděl,
že se jeho očím nic nestane.
Nebo si to aspoň myslím.
Tvrdíš, že oči ustojí i to, když do nich někdo vrazí prsty?
No, kdybyste se pohyboval fakt strašně rychle
a vrazil očima přímo do něčích prstů...
A kdyby to vážně bylo jenom do prstů...
Podle mě by to ustát mohly.
A jak rychle se teda pohyboval?
No...
Řekl bych jako šinkansen.
Tak šinkansen, jo?
On mi to vážně věří...
Překlad titulků: Veronika Kursová