HANMA BAKI
Csakugyan?
Most már tudod, mihez kezdj velem?
Szóval tudja, hogy mi legyen?
Hanma Baki!
Akár van taktikád, akár nincs,
akár alszol, akár ébren vagy,
egyvalami biztos: számomra egy óriási szörnyeteg vagy!
Nos, akkor
ideje belevágnunk.
Ideje megölni a szörnyet.
Azt mondom, megölöm a szörnyet,
de ez nem harcművészet.
Úgy teszek, mintha egy horgot vinnék be,
és valóban ezt is teszem.
Egy olyan szuper, profi harcművésznek, mint Baki
ez a harc annyira unalmas, hogy legszívesebben elaludna.
Sajnálom, Baki.
De tudod...
Remélem, megérted, Baki.
A kettőnk közötti küzdelem más,
mint az, amikor hozzád hasonlókkal harcolsz.
Ez nem a győzelemről szól.
Kettőnk küzdelme
csak akkor ér véget, ha egyikünk beismeri a vereséget.
Vannak esetek, amikor a padlón fekvő ellenfeled fölé magasodsz,
és mégis veszíthetsz.
Így kell eldönteni egy küzdelmet.
Baki, ne szólj semmit, csak...
Köszönöm, Chiharu. Megtisztelő, hogy tőled tanulhatok.
Nem vall rád, hogy verekedés előtt nyújtasz.
Megmutatom neked a Chiharu Shibát.
Nekem?
Nem bánod?
Úgy akarok harcolni, mint Chiharu Shiba.
Ejnye!
Most ugye csak ugratsz?
A helyedben
úgy harcolnék, mint Hanma Baki.
Azt is szeretném tenni.
Úgy lenne a legkönnyebb.
De...
De akárhányszor is győznélek le, az nem oldaná meg a dolgot.
Amíg meg nem halsz... Nem! Még a halálod után is harcolnál.
Azt hiszed...
Te kis szaros!
Azt hiszed, tudsz úgy harcolni, mint én?
Igen.
Te szemétláda!
Képes vagyok rá, Chiharu.
Azt elhiheted.
Hogy miért?
Tudod, Chiharu...
Csodállak.
Baki...
Látod?
Nem hitted, hogy ilyen jól megy majd nekem.
Ez a „Chiharu-stílus”.
Ne fogd vissza magad támadáskor!
Ne várd meg, míg egyenes áll a karja!
A legmagasabb ütközési ponton
tökéletes precizitással ütközz!
Ez az úgynevezett „Chiharu-stílus”.
Átlagos testi adottságok, viszont a szelleme acélos.
De Chiharu „acélján” repedések keletkeztek.
Egy átlagos fekete öves a nyomodba sem érhet!
A harci szellemed...
Érzésből is teljesen új szellemi magasságokat érsz el.
Mintha önmagadat emelnéd a magasba.
De akkor is megérte az áldozat.
Az arcom ugyan megsérült, de cserébe oda a jobb kezed és a bal lábad.
Miért nem hagyjuk ezt abba, Chiharu?
Kár lenne a bal kezedért.
Baki!
Azt mondtad, megmutatod a Chiharu Shibát.
Meg akarod mutatni nekem a Chiharu-stílust, nem?
Szóval a válaszod...
Mutasd meg!
A Chiharu-stílusnál a leggyengébb pontod fogadja az ütést.
Tudod, mire célozok, nem?
Próbáljuk meg!
Mindketten sarokba szorították...
a másikat.
El ne vétsd, Chiharu!
Nem most csinálom először.
Nem a másik gyengeségének a kihasználása.
A Chiharu Shiba-stílus a gyengeséget fegyverként használja.
Az arcod, ahol a puha orr, az ajkak és az orca van
találkozik a kemény, erős ököllel.
Add meg neki, amit akar! Kontrázz az erős testrészére egy gyengével!
Rombold le az önbizalmát!
A sérült jobb karodat
egy acélerős, kemény rúgással találja el.
Fogadd lelkesen!
Hadd rúgjon kedvére! A gyenge pontok fegyverré változtatása a Chiharu-stílus.
De most maga Chiharu Shiba találkozott a Chiharu-stílussal.
Hazudsz.
Mi?
Chiharu Shiba sosem bökné ki senki szemét.
Csak a harcművészek céloznak a fontos szervekre.
A Chiharu-stílusra ennek pont az ellenkezője jellemző.
Te nem harcművészként küzdesz.
Sosem tennél ilyet.
Hogy kiszúrd valaki szemét, a legfontosabb testrészét...
Ez nem történne meg Chiharu Shiba életében.
Bökj egyenesen és erősen, Chiharu!
Tessék?
Ahhoz nagy tehetség kell.
Az ellenfeled ide-oda mozog,
és a célpont csak két-három centiméteres.
Olyan nehéz, mintha egyszerre akarnál elkapni két röpködő legyet.
Nem sikerülne.
A két ujjadba fogom szúrni a szemem.
Csak tartsd egyenesen a karodat!
Kicsavarom az ujjaidat a szemgolyómmal.
Innen már nincs visszaút.
A szégyen...
Ez a nagyzolás...
Nincs mit tenni, bele kell vágnunk.
Meg kell tennünk, nincs más út.
Később Chiharu Shiba elmesélte, mi történt.
Azt mondta, nem állt szándékában szemen szúrni Bakit.
Amikor közeledett, ökölbe akarta szorítani a kezét.
De vajon lett volna erre egyáltalán ideje?
Megvolt a végső mozdulat. Nevezzük ezt „csótány-csapásnak”?
Mit fogsz tenni?
Még tapasztalatlan vagy, ezért ez megtörténhet veled.
Ha megütnek, és megremeg az agyad,
nem könnyű csak úgy megállítani.
Ha csak vársz, öt vagy akár tíz perc is kellhet, amíg helyreáll.
Az ellenfeled kihasználhatja ezt.
És akkor mit teszel?
Magától értetődik. Ha nem tudsz várni, rákontrázol.
Érted, Retsu?
Ahhoz, hogy valami ne remegjen, vele együtt kell mozognod.
Magad is azt teszed.
Most jól figyelj!
Hallgass az agyadra!
Figyeld a remegést!
Mikor kell rákontrázni?
- Három. - El is ronthatod.
- Négy. - Akkor többé nem állsz fel.
Öt, hat.
- Hét. - Érezd át a sérülést!
Nyolc.
Kilenc...
Magamévá tettelek, sérülés.
Felállt, mi? Jól van.
Rendben. Semmi baj.
Ez nem változtat semmin.
Ilyenkor kellene tanácsot adnia, nem?
Én csak a bokszhoz értek.
Nem tudok tanácsot adni, mert ez nem boksz.
Szégyellem kimondani, de fogalmam sincs, mi a fene folyik a ringben.
Nem értem, hogyan bír harcolni, hogyan tér ki,
vagy hogy sikerült újra felállnia.
Egyre megy.
Nem számít, milyen mozdulatokat vetek be,
akkor is csak a két öklömet használom.
Ez a nyugati kungfu, amit olyan jól ismer, a boksz.
Egy segédedző tanácsot kap a bokszolótól? Nevetséges!
Kérem, adjon tanácsot!
Mi?
Adjon bele apait...
Vigyázat!
Ez elég is.
Adjak bele apait-anyait!
Ez jó tanács.
Hálás szívvel megfogadom.
Csak a lusták hiszik azt, hogy már mindent bevetettem.
Még egyszer!
Valójában most kell
mindent beleadnom,
mintha ez lenne az első harc!
Így kell...
meghálálni az edző tanácsát!
Végre
kezd bokszhoz hasonlítani a dolog.
Hűha! Kiütötte Joe-t!
Cruisert kiütötték!
Hét, nyolc.
Ez most komoly?
A bokszolóm térdre kényszerítette Joe-t!
Oké, Joe?
Most, hogy Joe újra talpra állt,
megtörténhet...
Küzdjenek!
...hogy a boksz több lesz egyszerű sportnál.
Ez már nem nevezhető játéknak.
Nahát! Eltakarja a szemét!
Sokat izzadsz.
Hogy lehet ez?
A kitűnő harcos, Retsu egyszer sem tudott megütni.
Miért nem tudsz legyőzni engem, egy öregembert, aki csak ugrál?
Még nem veszítettem!
De nem is győzhetsz.
Érted már?
Ha valaki felülről támad,
csak védekezni tudsz ellene.
Fentről csap le rá!
És pörög!
Joe hamarosan megsérül.
A boksz egy élet-halál harc.
Egy, kettő,
három, négy, öt.
Oké, Joe?
Oké.
Küzdjenek!
Mostantól az életükért küzdenek.
Joe energiája már csak pislákoló fény.
Itt az alkalom!
Ez betalált.
Ez is, meg ez is.
Közel már a vég.
Nézzenek oda!
Joe még nem halt meg!
Veszély!
A magasba!
A levegőben ütötte meg!
Milyen elképesztő ez a kitartás!
Biztos durván megsérült.
Szóval ezért Füstös Joe!
Így van.
Ez a pasas tényleg Füstös Joe, a mindenit!
Ilyen Füstös Joe.
Nincs mit tenni.
Volt egy titkos mozdulatom, amit egy nehezebb meccsre tartogattam.
Azt most
be kell vetnem.
Előre!
Csak egy kicsit.
Az ajakbarázda.
Ha közvetlen ütés éri,
az érzékenyen érinti, mivel az arcidegek találkozási pontja.
Ez létfontosságú pont. Ha megütik, az áldozat kómába eshet, vagy meghalhat.
Megbéníthatja mind a négy végtagot, és mozgásképtelenné tesz.
Hét, nyolc.
Ez most komoly?
Győzött! Igen!
Milyen titokzatos!
Ez fantasztikus! Isteni volt!
Legyőzött egy igazi nehézsúlyú bajnokot!
Találkoztam a régen látott, halott édesapámmal.
Hosszasan elcsevegtem vele, és a meccs véget ért.
Neked köszönhetem, hogy hosszan elbeszélgethettem vele.
Tévedsz, Füstös Joe.
Nem te vagy a vesztes.
Az a mozdulat, amit bevetettem ellened...
A bajnok!
Ez Bolt!
A bajnok!
A bajnok gratulál Retsunak!
Ő a bokszvilág legnagyobb alakja!
A világon a legnagyobb!
Köszönöm azt, amit tettél, Chiharu.
Ugyan!
Nemcsak, hogy nem győztem, hanem védekezni sem tudtam.
Újra meg újra kihívtam, és mindig megvert.
Összesen négyszer küzdöttünk meg.
Fikarcnyi esélyem sem volt a győzelemre.
Hozzá sem tudtál érni?
Azért hagyta, hogy párszor megüssem.
Főleg a harmadik alkalommal bevittem pár szép ütést.
Akkor visszavágtál.
Az kivételes volt.
Csak mázlim volt.
Akkor is számít, ha meglepted.
Úgy gondolja?
Hogyan veszítettél?
JÉGPAKOLÁS
Szem? A szemét?
Igen, a szemét.
Így kitartottam két ujjam,
és a szemgolyóival beléjük döfött.
Talán nem is a szeme volt.
De, a szeme volt.
Te is képes lennél erre, Chiharu?
Nem, soha.
Miért?
Tessék? Mert rámenne a szemem!
Félsz, hogy megvakulnál?
Őszintén szólva durva lenne. Nem vakulnék meg önként.
Tehát, Hanma Baki olyasmit tett, amit Chiharu Shiba nem tudna.
Nem azért mondom, mert bánt, hogy legyőzött.
De nekem úgy tűnt, hogy amikor nekilendült,
tudta, hogy nem fog megvakulni.
Legalábbis azt hiszem.
Hogy nem vakul meg a szemébe fúródó ujjaktól?
Mi lenne, ha maximális sebességgel
belefúrná az ember a szemét egy másik ujjaiba?
Ha csak ujjak...
Akár működhet is.
És milyen sebességgel csinálta?
Mint egy gyorsvonat?
Gyorsvonat, mi?
Még ilyet! Hisz nekem...
A feliratot fordította: Péter Orsolya