БАКІ ХАНМА
Он воно як?
Ти все зрозумів і вже готовий?
Він знає, над чим працювати?
Бакі Ханма...
Зрозумів ти щось там, чи ні...
Спиш ти чи не спиш.
Це не змінює того факту, що для мене ти гігантський монстр!
Що ж, у такому разі...
Думаю, час починати.
Пора вбити монстра.
Я кажу «вбити монстра»,
але це не бойові мистецтва, якими я займаюся.
Я вдаю, ніби збираюся вдарити аперкотом,
і в реальності я насправді б'ю аперкотом.
Для такого майстра суперкласу, як Бакі,
цей бій настільки нудний, що він зараз почне позіхати.
Вибач, Бакі.
Але знаєш...
Сподіваюся, Бакі, ти зрозумієш.
Цей наш бій відрізняється
від боїв з такими ж майстрами бойових мистецтв, як ти.
Суть не в тому, щоб бити чи бути побитим.
Бій між нами закінчиться,
коли один з нас визнає свою поразку.
Бувають моменти, навіть якщо стоїш над розбитим супротивником,
коли ти все ще можеш програти.
Ось що значить вирішити нашу боротьбу.
Бакі, нічого не кажи, а просто...
Чіхару, дякую. Для мене честь вчитися у тебе.
Розтягуватися перед бійкою так не схоже на тебе.
Я покажу тобі Чіхару Шібу.
Мене?
Ти не проти?
Я хочу битися, як Чіхару Шіба.
Он як? Так-так-так.
Не знущайся з мене.
На твоєму місці
я бився б, як Бакі Ханма.
Я теж хотів би так вчинити.
Так було б легше для мене.
Однак...
Це не вирішить проблему, скільки б разів я тебе не перемагав.
Поки тебе не вб'ють... ні, навіть після смерті ти все одно битимешся.
Ти думаєш, що зможеш...
Хлопчику,
ти думаєш, що зможеш битися, як я?
Так, зможу.
От виродок...
Я зможу, Чіхару.
От побачиш, зможу.
Чому, питаєш?
Чіхару, розумієш...
я захоплююся тобою.
Бакі...
Бачиш?
Ти не очікував, що в мене так добре вийде.
Це «стиль Чіхару».
Не стримуйся на початку.
Не чекай, поки рука повністю витягнеться.
У максимальній точці удару
контактуй з абсолютною точністю.
Це так званий «стиль Чіхару».
Звичайна статура, але психіка, як сталь.
Однак «сталь» Чіхару почала тріскатися.
Звичайний чорний пояс не зрівняється з тобою.
Завдяки силі бойового духу
можна піднятися на велику висоту, досягти нового стану розуму.
Ніби ти сам себе піднімаєш.
Але жертва була того варта.
В обмін на пошкодження обличчя я взяв твою праву руку і ліву ногу.
Чіхару, зупинімо це.
Нема потреби ламати ще й ліву руку.
Бакі.
Ти сказав, що покажеш мені Чіхару Шібу.
Ти хочеш показати мені стиль Чіхару, чи не так?
Остаточна відповідь...
Покажи мені.
Приймати удари найслабшим місцем — стиль Чіхару.
Ти знаєш, куди я цілюся?
Спробуй прийняти удар!
Вони обидва були...
загнані в глухий кут.
Не промахнися, Чіхару.
Це не перший мій бій.
Це не викриття слабкостей.
Насправді, у стилі Чіхару Шіби використовувати слабкість як зброю.
Обличчя, на якому м'які ніс, губи й щоки,
атакується твердим сильним кулаком.
То дай їм те, чого вони хочуть.
Зустрінь сильний бік слабким.
І розбий їхню впевненість.
У твою зламану руку
націлений удар чимось твердим, як сталь.
То зустрінь його.
Хай зіткнуться собі на задоволення.
Перетворення слабких місць на зброю — стиль Чіхару.
І ось стиль Чіхару загнав самого Чіхару Шібу в глухий кут.
-Ти брешеш. -Га?
Чіхару Шіба ніколи нікому не вибивав очі.
Цілитися у больові точки вчать бойові мистецтва.
Отже, стиль Чіхару — повна протилежність.
Твій стиль — не бойове мистецтво.
Ти не можеш цього зробити.
Штрикнути пальцями в очі, основне життєво важливе місце...
Це те, чого ніколи не повинно статися в житті Чіхару Шіби.
Чіхару, цілься добре й прямо.
Га?
Вибивати очі нелегко.
Противник рухається довільно,
а розмір цілі лише два-три сантиметри.
Це так само важко, як влучити у двох мух, що літають.
Для тебе це неможливо.
Я сам настромлю очі на твої два пальці.
Тобі треба лише витягнути руку.
Я вивихну тобі пальці своїми очима.
Не відступайся від своїх слів.
Ганебні слова...
Голосні обіцянки...
У нас немає іншого вибору, як рухатися вперед.
Наш єдиний вихід — зробити це.
Пізніше Чіхару Шіба розповів, що сталося.
Він казав, що не мав наміру вибивати Бакі очі.
Він збирався стиснути руку в кулак перед ударом.
Але насправді йому на це не вистачило часу.
Ривок, прискорення...
Назвемо цей прийом «Ривок таргана»?
То що ти робитимеш?
Тобі бракує досвіду, тож це точно з тобою станеться.
Коли завданий удар струшує твій мозок,
цього не зупинити напівзаходом.
Якщо просто перечекати, на відновлення піде п'ять, а то й десять хвилин.
Але ти відданий на милість суперника.
То що ти робитимеш?
А якщо не можеш чекати, то йди назустріч.
Розумієш, Рецу?
Щоб зупинити коливання, треба коливатися самому.
Підлаштуватися під нього.
Нашорош вуха.
Слухай свій мозок.
Зверни увагу на його коливання.
Коли рухатися, щоб потрапити в ритм?
-Три. -Якщо ти все зіпсуєш...
-Чотири. - ...більше ніколи не встанеш.
П'ять.
Шість.
-Сім. -Зустрічний струс!
Вісім.
Дев'ять.
Коливання зупинено.
Він таки встав?
Добре.
Нічого. Це теж непогано.
Це нічого не змінює.
Хіба не тут і зараз ви маєте давати мені якісь поради?
Я знаюся лише на боксі, тож не можу радити щодо того, що боксу не стосуються.
Це жалюгідно, але я навіть не розумію, що зараз відбувається на рингу.
Я й гадки не маю, як ти можеш так битися, так ухилятися,
і геть не збагну, як ти зміг встати після такого.
Вони однакові.
Незалежно від того, як я рухаюся,
я все одно використовую лише два кулаки.
Це західне кунгфу, яке ви так добре знаєте, бокс.
Смішно. Боксер дає поради своєму секунданту.
Прошу, дайте пораду.
Га?
Так. Використовуй усі свої...
Стережись!
Досить.
Використовувати усі свої вміння.
Яка слушна порада.
Я дослухаюся до неї. Прийму її з вдячністю.
Тільки ліниві думають, що вже використали все, що могли.
Ще раз...
Власне, зараз саме час
застосувати все, що вмію,
так, ніби це вперше!
Саме цим...
я віддячу тренеру!
Нарешті
це стає схожим на бокс.
Овва! Джо впав!
Крейзера збили з ніг!
Сім. Вісім.
Серйозно?!
Мій боксер поставив Джо на коліна!
Усе добре, Джо?
Тепер, коли Джо підвівся,
саме тепер...
Бій!
...бокс почне виходити за рамки спорту.
Це вже не назвеш змаганням.
Отакої! Він затуляє йому очі!
Ти досить сильно пітнієш.
Чому це так?
Геніальний боєць Рецу, ти навіть не можеш завдати жодного удару.
Чому ти не можеш перемогти мене, старого, який лише стрибає?
Я не програв!
Та й перемогти не можеш.
Ти розумієш?
Коли хтось нападає зверху,
ти можеш лише захищатися від нього.
Він нападає згори! Ще й крутиться!
Стережися пораненого Джо.
Бокс — це боротьба на смерть.
Один.
Два.
Три.
Чотири. П'ять.
Усе добре, Джо?
Добре.
Бій!
Відтепер це бій до смерті.
Енергія, що залишилася у Джо, вже майже вичерпана.
Це мій шанс!
Удар влучив.
Цей теж. І цей.
Кінець вже близько.
Дивіться!
Джо ще не помер!
Небезпека!
У повітря!
Дістав його в повітрі!
Яка неймовірна наполегливість.
Тіло, певне, зазнало серйозних пошкоджень!
То ось він який, Димний Джо!
Саме так.
Цей хлопець — Димний Джо, чорт забирай!
Це Димний Джо.
Я не маю вибору.
Таємний прийом, який я хотів притримати для більш складного бою,
я мушу...
використати зараз!
Іди вперед...
хоч трохи!
Носогубний фільтр.
Прямим ударом кулака
в цю вразливу зону, що є стиком лицевих нервів
і життєво важливим місцем,
можна залишити жертву в комі або навіть убити.
Такий удар може спричинити параліч кінцівок і повну втрату рухомості.
Сім.
Вісім.
Серйозно?!
Ти переміг! Так!
Як загадково.
Неймовірно! Ти такий крутий!
Ти переміг справжнього суперважковика!
Я вперше за довгий час побачив померлого тата.
Ми насолоджувалися довгою розмовою, а бій закінчився.
Завдяки тобі я зміг з ним поговорити.
Димний Джо, ти помиляєшся.
Ти не програв.
Той прийом, що я використав...
Це чемпіон!
Це Болт!
Чемпіон!
Чемпіон вітає Рецу!
Цей чоловік на вершині світового боксу.
На самій вершині цього світу.
Дякую за все, що ти зробив, Чіхару.
Ні...
Я не тільки не переміг, я навіть не зміг дати відсіч.
Раз у раз він мене бив, а я знову кидав виклик.
Ми билися чотири рази.
Я не мав жодного шансу на перемогу.
Не зміг його навіть торкнутися?
Ні, він дав мені змогу завдати кілька ударів.
Особливо в третьому бою я завдав кілька хороших ударів.
Отже, ти зміг дати відсіч.
Ні, це сталося досить випадково.
Просто пощастило.
-Рахується, навіть якщо застав зненацька. -Справді?
То як ти програв?
ОХОЛОДЖУВАЛЬНИЙ КОМПРЕС
Очима? Своїми очима?
Так, своїми очима.
Я виставив два пальці,
а він врізався в них очима.
Може, не очима?
Ні, то були його очі.
Чіхару, ти зміг би зробити те саме?
Не зміг би.
Чому?
Що? Тоді мені вибили б очі!
Ти боїшся втратити зір?
Якщо чесно, це важко. Я не зміг би добровільно осліпити себе.
Отже, те, чого не може Чіхару Шіба,
Бакі Ханма може зробити.
Я кажу це не тому, що засмучений через поразку.
Але мені здається, що коли він це робив,
то знав, що його очі не виб'ються.
Принаймні, я так думаю.
Штрикнути пальцями в очі й не вибити їх?
А якщо бігти на супершвидкості
і врізатися очима в чиїсь пальці?
Якби були лише пальці, а так...
Думаю, це має значення.
І яка в нього була швидкість?
Ну...
Десь як у швидкісного поїзда.
Як у Шінкансена?
Не віриться, що він мені вірить.
Переклад субтитрів: Марина Хижнякова