Uskoro? Misliš na borbu s Bakijem?
To nije borba.
To je samo borba oca i sina.
Gorostase, zar ne shvaćaš?
Baki te želi natjerati da mu kuhaš.
Proveo sam mnogo vremena na bojištu.
Kuhanje nije problem.
Znaš kuhati?
Otac ili sin...
Nema pravila o tome tko kuha.
Otac i sin trebali bi biti bliski.
Nema razloga da ne bude ugodno.
Samo...
Čudno je čuti takve stvari od tebe.
Yujiro, je li moguće da si se...
Nisi namjeravao reći „smekšao”, zar ne?
Htio sam reći da si postao još oštriji.
POSEBNO MLIJEKO ZA KAVU MINERALNA VODA
Znaš...
Imam predosjećaj.
Iako je riječ o borbi između oca i sina, ne možemo izbjeći probleme, zar ne?
Vrlo odvažno od tebe.
Mene?
Za Yujira Hanmu ne bismo baš rekli da je odvažan.
Moj tata nije odvažan?
Potres, grmljavinu ili tajfun ne bi nazvao odvažnima, zar ne?
Usporedba s prirodnim silama? Tata bi bio ponosan.
Ali izazvat ćeš oca već sutra?
Ne, ne, ne. Neću ga izazivati.
No nikad se ne zna što će moj tata učiniti.
OTPORNOST
Postoje stvari na koje čak ni ja neću pristati.
Otac i sin ne slažu se uvijek oko svega.
Baki, za mene je borba između oca i sina obitelji Hanma najveći događaj,
mnogo važniji od ičega na svijetu.
Čak i ako moram mobilizirati svu policiju,
odred za nerede i oružane snage, neću dopustiti da se ova borba zaustavi.
Varate se.
Zaista mislite da postoji vojska koja može zaustaviti Yujira Hanmu?
Ali ja ću ga zaustaviti.
Zaustavit ćeš ga vlastitim rukama?
Da.
Ipak sam ja njegova krv.
Mitsunari, htio bih vašu pomoć kad se to dogodi.
Zaštitite civile da se ne nađu usred svega.
Razumijem.
Neću dopustiti da se ova borba zaustavi!
Rekao sam vam da ne mislim na to.
Zaljubljen si? U koga?
U svojeg sina, Bakija.
Zaista?
Čekao sam ovaj dan.
Sjeme koje sam marljivo njegovao naraslo je
i napokon mi je pokazalo svoje očnjake.
Na to misliš.
Primijetio sam...
da razmišljam samo o svome sinu.
Što god da radim, uvijek zauzima dio mojeg srca.
Imaš pravo.
To je zasigurno ljubav.
Postoji san koji često sanjam.
Zaista?
San u kojem ga ne mogu ni taknuti.
Misliš da će se ostvariti?
Nema šanse da će se ostvariti.
Zato se zove san.
Izgledaš sretno, Gorostase.
Malo sam ljubomoran.
DŽIJU DŽICU SHIBUKAWA STIL
Ja sigurno ne bih.
Tako sam i mislio.
Ako je Yujiro Hanma protivnik, ne bih to mogao.
Ne biste ni otišli na mjesto borbe?
Ja sam vrhunsko utjelovljenje samoobrane.
To je sigurno.
Baki...
Vidiš, Baki? Jednostavno nije moguće.
Pogledaj zadivljujuće vještine koje si savladao.
Trebao bi odustati od te borbe između oca i sina.
Yujiro Hanma nekoć je bio
meta svih koji su vješti u borilačkim vještinama.
No ubrzo ga više nitko nije izazivao.
Postao je prejak.
Prestao je biti nečiji cilj.
Nije sramota bježati od Yujira.
Samo bježi od njega.
Ne postoji osoba koja bi ti se smijala.
G. Shibukawa, i vi se varate.
S taktikom izbjegavanja borbe
ne možeš pobijediti.
To nije duel. To nije dvoboj.
Nije čak ni odmjeravanje snage ili borba.
To je između oca i sina, ništa više i ništa manje.
Ne radiš to jer postoji šansa za pobjedu.
Ne izbjegavaš to jer možeš izgubiti.
Možda se nikad neće dogoditi ili će se dogoditi već sutra.
Zapravo, to nije nešto što dogovoriš.
Oprostite.
Baki, na svoj način,
razumijem što sam krivo shvatio.
G. Shibukawa, svi sinovi na svijetu
imaju pravo suprotstaviti se svojim očevima.
A dužnost njihovih očeva je
da to prihvate.
Mislim da odnos očeva i sinova treba biti takav.
Nije to predosjećaj. To je više kao izvjesnost.
Da, dobro je.
Mnogo naribane daikon rotkvice s ribom s roštilja.
Lagano ukiseljeni krastavci. Korijenje morskih algi, riža i miso juha.
I odrezak u sredini.
Došao je! Znao sam!
Koga briga koji je razlog.
Sama činjenica da je moj tata ovdje... To je dovoljno.
Nešto se dogodilo ovdje?
Ispričavam se, ali ne smijem vam ništa reći.
Razumijem.
Idemo jesti.
Tata se naklonio?
Naklonio se u znak zahvale zbog hrane? Nisam znao da to čini.
Poznajem li ga uopće?
„Hvala ti na hrani.”
Čemu se uopće naklonio?
Njegovim roditeljima? Živim bićima koja su postala hrana?
Ljudima uključenima u proces? Ili svemu tome?
Ili možda ničemu od toga?
Ili meni? Nemoj reći da je meni?
Nije dobro.
Nemoj nasumce bacati hranu u usta.
Budi svjestan onoga što je pred tobom, onoga što jedeš.
To je odgovornost, dužnost nametnuta onima koji konzumiraju život.
Dobro.
Baš uzorito od njega.
To se nikako ne može poreći.
Mnogo sam razmišljao o njemu.
Mnogo sam toga mrzio na njemu.
Postao sam snažan da ga mogu savladati.
Ostvario sam pravi rast na svom putu da ga bolje upoznam.
Ali vidi me sad.
Nakon svega toga, šokiran sam sobom.
Što uopće znam o ovom tipu?
U posljednje vrijeme jedem mnogo alginog korijenja.
To je zdravo.
Dolazi u paketu s drugim stvarima,
ali zdravo je.
Konzervansi, boje za hranu, antiseptici i razne kemikalije.
Kako to može biti zdravo?
Međutim, jesti samo zdravu hranu...
Nije ni to baš najbolje.
Jedi i otrov i hranjivu hranu.
Uživaj u tom okusu i pretvori to u krv i meso.
Taj je stav ključan za hranu.
Sranje. Mislim da ću zaplakati.
Tata me dobro podučava.
Kvragu. Kakve divne izdaje.
Nisam znao da moj tata tako divno drži štapiće.
Da može njima tako lijepo rukovati.
Dio bontona koji meni nedostaje...
Moj je otac njime pametno ovladao.
Nisam znao da se riba tako treba jesti.
Ponosan sam.
Ovo je prvi put da se iskreno ponosim svojim tatom.
Zato...
Zato to želim reći!
„Tata, možeš li ti danas oprati suđe?”
Opet se naklonio.
Više nema sumnje.
Tata izražava zahvalnost na početku i na kraju obroka.
Ima mnogo bolje manire od mene.
Reći ću to.
Ne najjačem biću na Zemlji, Yujiru Hanmi,
već svojem ocu, Yujiru Hanmi.
Ne,
svojem tati.
Da,
opušteno ću pitati vlastitog tatu.
Tata.
Rekao sam!
Oprosti...
Nema razloga za ispričavanjem!
...možeš li danas...
Zašto ne svaki dan?
...ti oprati suđe?
Rekao sam!
Znam da si zauzet, ali...
Ne odgovara. Zašto šuti?
Možeš li...
Udarac. Kao kazna?
Kamen, papir, škare.
Što? Kamen...
Ako me pobijediš, oprat ću suđe.
Da, gospodine.
Zašto si tako pristojan?
Jedan, dva, tri.
Pobijedio sam!
Gledat ću tatu kako pere suđe!
Što?
Tata...
Vidiš?
Ozbiljno?
Zapamti ovo.
Na ovom svijetu postoje škare koje mogu prerezati kamen.
„Vidiš?” Kakvo sranje!
POLICIJA
Sve je normalno.
Da, moglo bi se nazvati normalnim.
Nema šanse!
Gadovi jedni.
Zašto se motate oko tuđe kuće?
Hej, hoćete li me zaustaviti?
Nevjerojatno.
Žao mi je što uvijek ti pozivaš mene.
Ja želim pozvati tebe sutra.
Oslobodi si raspored.
Što da odjenem?
Čovječe...
Ova odjeća nije prikladna.
Zapravo, ovo je smiješno.
Sve.
Očekivali smo vas, g. Hanma.
Imamo privatnu sobu za vas.
Ovuda, molim vas.
ŠPAROGE: 6400 JENA
Je li to cijena za jednu porciju?
Cijeli zid je prozor.
Odgovara li vam?
Koristi li moj otac često ovu sobu?
Da. Često dolazi ovamo.
Kakve stvari jede ovdje?
Jede mnogo toga.
No umjesto govedine i piletine,
više voli meso divljači, poput srnetine, divlje patke, vepra i...
G. Hanma! Kad ste stigli?
Tata...
Voditelju, to su osobni podaci.
Baš sam tupast! Nisam ništa mislio.
Tata nosi sako?
Čuo sam da je on vaš voljeni sin.
S obzirom na to da ste u rodu...
Pogledajte kako sramotno izgleda.
Evo ga! Znao sam.
Žao mi je.
Ako ideš na ručak u velegradski hotel,
moraš nositi sako bez obzira na to što jedemo.
Kako čovjek od 18 godina to ne zna?
Oprosti.
Nitko me to nije naučio.
Je li to podrugljiv komentar?
Itekako.
Ispravan pozdrav. Ispravan govor.
Ispravna odjeća. Ispravna komunikacija. Ispravno ponašanje.
Nikad me to nisu naučili.
Postani snažan. Budi snažan.
To je jedina poruka koju je moj otac, Yujiro Hanma,
stalno slao sinu Bakiju.
Poslušao sam to.
Snažan sam. To sam učinio kako si me naučio.
Slobodno me testiraj. Možeš i ovdje.
G. Hanma...
Sjedni.
Želite li lagani napitak prije večere?
Da.
Svježi narančin sok, molim.
Suhi sherry u visokoj čaši, molim.
Ovo je tipičan aperitiv.
Kušaj.
Dobro je.
Da.
I tako je započeo obrok oca i sina.
Bilo je nestvarno.
Večera s tatom...
Bilo je to sasvim novo iskustvo.
Dopustite da vam predstavim predjelo.
Ovo su mljeveni crni tartufi začinjeni kamenom solju
i aromatizirani pastom od maslina.
Kombinira se s procijeđenim tofuom i svježim vrhnjem za japansko nepce.
To je preporuka kuhara.
Molim vas, uživajte.
Upotrijebi pribor izvana.
Za ovo jelo najbolja je žlica.
Dobro.
Ovo je odlično!
Ovo je nevjerojatno. Ukusno.
Tako se ostavlja žlica.
Razumijem juhu od mesa, od povrća ili morskih plodova,
ali juha od morskih kornjača?
To je ukusno.
Podrazumijeva se da je tijekom našeg obroka bilo mirno.
Jeli smo vani, to je sasvim prirodno.
Što kažete na nešto slatko?
Ne, hvala.
Dat ćete mi espresso u visokoj šalici.
I meni.
Svakako.
Čak i ovdje, tatino je ponašanje bilo nevjerojatno.
Bio sam ponosan kad sam vidio da je naviknut na ovakva mjesta.
Gorak je.
Zašto espresso mora biti ovako gorak?
Bilo je gorko, a onda je počeo još i gorči razgovor.
Zašto to sad pitaš?
Zašto?
Jer zaista želim znati.
Je li doista čudno
što želim znati zašto je moj otac ubio moju majku?
Nikad te to nisam pitao.
Zašto?
Zašto si ubio mamu, tata?
Razmaženo derište ne bi trebalo prelaziti neke granice.
Moraš znati svoje mjesto!
Kao njezin sin, imam pravo znati.
Dakle, tata,
što moram učiniti da mi kažeš?
Dakle, tata...
Ispričavam se.
Ovo moram učiniti?
Ma ti...
Ili možda
ovo?
Prijevod titlova: Dejan Rakar