BAKI HANMA
Snart? Mener du kampen med Baki?
Det er ikke en kamp. Det er en far-og-sønn-kamp.
Ogre, skjønner du det ikke?
Baki prøver å få deg til å lage mat til ham.
Jeg har vært mye på slagmarken. Matlaging går bra.
Kan du lage mat?
Det er ingen regler for far og sønn om hvem som skal lage maten.
Det bør være vennlig når en far og sønn er sammen.
Det kan godt bli hyggelig.
Det er bare uvanlig å høre sånt fra deg.
Yujiro, kan det være at du har blitt...
Du skulle vel ikke si "bløthjertet"?
Jeg skulle si at du har blitt enda skarpere.
KAFFEMELK MINERALVANN
Vet du hva?
Jeg har en forutanelse.
Selv om det er en far-sønn-kamp, blir det vel umulig å unngå problemer?
Det er veldig dristig av deg.
Meg?
Yujiro Hanma er ikke det du vil kalle vågal.
Faren min, er ikke han vågal?
Du kaller vel ikke jordskjelv, torden eller en tyfon vågal?
Far hadde blitt stolt av å sammenlignes med naturkrefter.
Men skal du utfordre ham allerede i morgen?
Nei, nei. Jeg skal ikke utfordre ham.
Det er bare at det er umulig å vite hva han vil gjøre.
UTHOLDENHET
Det er ting selv jeg ikke gir etter for.
En far og sønn er ikke alltid enige i alt.
Hanma-familiens kamp er den største hendelsen for meg.
Mye viktigere enn noe annet i verden.
Selv om jeg må mobilisere politi, opprørspoliti og militæret,
lar jeg ikke kampen stoppes.
- Du tar feil. - Hva?
Tror du virkelig det finnes en hær som kan stoppe Yujiro Hanma?
Jeg skal gjøre det.
UTHOLDENHET
- Skal du stanse ham med dine egne hender? - Ja, jeg er tross alt i slekt med ham.
Mitsunari, jeg vil ha hjelp når det skjer.
Vennligst beskytt de sivile så de ikke blandes inn.
Forstått.
- Jeg vil ikke tillatte at kampen stanses! - Jeg sa det ikke er det jeg mener.
Er du forelsket? I hvem?
- Min sønn, Baki. - Virkelig?
Spiren som jeg oppfostret nøye, har endelig flekket tenner mot meg.
Så det er det du mener.
Jeg har merket...
...at jeg bare tenker på sønnen min.
Uansett hva jeg gjør, opptar han alltid en del av hjertet mitt.
Det har du rett i, det er absolutt kjærlighet.
- Jeg har ofte samme drøm. - Sier du det?
En drøm hvor jeg ikke kan røre ham.
Tror du det vil skje?
Det er ikke mulig. Det er derfor det heter drøm.
Du ser glad ut, Ogre.
PALACE HOTELL
Jeg er litt sjalu.
SHIBUKAWA-STIL AIKI-JUJUTSU
Det hadde ikke jeg gjort.
Jeg tenkte meg det.
Jeg hadde ikke gjort det om Yujiro Hanma var motstanderen.
Hadde du ikke dratt til kampen engang?
Jeg er den ultimate personifiseringen av selvforsvar.
- Det skal være sikkert. - Baki.
Ser du, Baki? Det er bare ikke mulig.
Se på de fantastiske ferdighetene du har mestret.
Du burde gi slipp på far-og-sønn-kampen.
Yujiro Hanma var en gang målet for alle som var dyktige i kampsport.
Det tok ikke lang tid før ingen utfordret ham mer.
Han hadde blitt for sterk. Han sluttet å være et mål.
Det er ingen skam å flykte fra Yujiro.
Flykt åpent fra ham. Det er ikke en sjel som vil le av det.
- Mr. Shibukawa, du tar også feil. - Hva?
Når man unngår en kamp man ikke kan vinne... Det er ikke en duell eller konfrontasjon.
Det er ikke engang en sammenligning av styrke eller en kamp.
Det er mellom far og sønn. Intet mer, intet mindre.
Du gjør det ikke fordi du kan vinne. Du unngår det ikke fordi du kan tape.
Det vil kanskje aldri skje, eller det kan skje i morgen.
Dette er ikke noe man arrangerer.
Beklager.
Baki, på min egne måte
forstår jeg godt det jeg har misforstått.
Mr. Shibukawa, alle sønnene i verden
har rett til å motsette seg fedrene sine. Det er fedrenes plikt å akseptere det.
Jeg mener det er sånn fedre og sønner burde være.
Det er ikke helt en forutanelse, mer som en visshet.
Ja, det er bra.
Rikelig reddik med grillet fisk. Lett syltede agurker.
Mekabu, ris og misosuppe. Og en biff i midten.
Han kom! Jeg visste det.
Hvem bryr seg hva grunnen er.
Det er godt nok at faren min er her.
Skjedde det noe her?
Beklager, jeg får ikke prate på grunn av min stilling.
Jeg skjønner.
La oss spise.
Bukket pappa? Bøyde han seg i takknemlighet for maten?
Jeg visste ikke at han gjorde det.
Kjenner jeg denne fyren ordentlig?
"Takk for maten." Hva bøyde han seg for?
For foreldrene? For de levende som ble mat?
Til alle involverte i prosessen? Eller alt sammen? Eller kanskje ingen?
Eller meg? Ikke si at det var for meg?
Ikke bra.
- Hva? - Ikke stikk mat i munnen på måfå.
Vær oppmerksom på hva som er foran deg, på det du spiser.
Det er ansvaret og plikten til de som fortærer liv.
Greit.
For en eksemplarisk ting å si. Det er ikke engang rom for å motsi det.
Jeg har tenkt mye på denne fyren. Jeg har hatet mye ved ham.
Jeg ble så sterk for å overvinne ham.
Jeg har vokst mye på veien for å kjenne ham bedre.
Men se på meg nå. Jeg er sjokkert over meg selv etter alt.
Hva pokker vet jeg om denne fyren?
Jeg har spist mye mekabu i det siste.
Det er sunt. Det er ferdigpakket, så det har flere ting i, men det er sunt.
Konserveringsmidler, fargestoffer, antiseptiske midler og kjemikalier.
Hvordan kan det være sunt?
Men det er ikke så lurt å bare spise sunn man heller.
Spis både gift og næringsrik mat.
Nyt smaken fra begge og gjør dem til kjøtt og blod.
Det er viktig med mat.
Fy søren, jeg kommer til å gråte. Faren min underviser meg ordentlig.
Søren. Fantastiske svik.
Jeg visste ikke at far holdt spisepinner så flott og håndterte dem så nydelig.
Alle etikettene jeg mangler, mestrer min egen far godt.
Jeg visste ikke at fisk skulle spises sånn.
Jeg er så stolt. Dette er første gang jeg har vært så stolt av ham. Derfor...
Derfor vil jeg si det! "Pappa, kan du ta oppvasken i dag?"
Han bukker igjen.
Det er ingen tvil. Han viser takknemlighet i startet og slutten av et måltid.
Han har bedre manerer enn meg.
Jeg sier det bare. Ikke til verdens sterkeste, Yujiro Hanma.
Til faren min, Yujiro Hanma. Nei, til faren min.
Jeg skal spørre faren min på en hverdagslig måte.
Pappa.
Jeg sa det!
Beklager, men...
Du trenger ikke beklage.
...kan du...
Hvorfor ikke hver dag?
... ta oppvasken i dag?
Jeg sa det!
Jeg vet du er ganske opptatt, men...
Ikke noe svar. Hvorfor er han stille?
Kan du ta...
Et slag. Som straff?
- Stein, saks eller papir. - Hva? Stein...
Jeg tar oppvasken om du vinner i stein, saks, papir.
Greit, sir.
Hvorfor er du så høflig?
Én, to, tre.
Jeg vant! Jeg skal få se pappa vaske opp!
Hva? Pappa...
- Ser du? - Seriøst?
Husk dette. Det fins sakser i verden som kan klippe stein.
"Ser du?" For noe pissprat!
POLITI
- Alt er normalt. - Ja, det kan vel kalles normalt.
Hva? Det er ikke mulig!
Jækler.
Hvorfor driver dere dank utenfor noens hus?
Skal du stoppe meg?
Utrolig.
Det er dumt at du alltid inviterer meg.
Jeg vil invitere deg ut i morgen. Ikke legg noen planer.
Hva skal jeg ha på meg?
Bevares.
Dette antrekket passer ikke.
Dette er faktisk latterlig. Alt sammen.
Vi har ventet på deg, Mr. Hanma. Vi har et privat rom klart. Denne veien.
...MED ASPARGES: 6400 YEN
Er prisen for én porsjon?
Hele veggen er et vindu.
- Faller det i smak? - Bruker faren min dette rommet ofte?
- Ja, han kommer ofte. - Hva pleier han å spise her?
Han spiser mye av alt. Men i stedet for biff og kylling,
foretrekker han viltkjøtt som hjort, stokkand, villsvin og...
Mr. Hanma! Når kom du?
Pappa.
- Det er personlig informasjon. - Bevares! Jeg mente ikke noe med det.
Har pappa dressjakke på?
Jeg har hørt at han er din elskede sønn. Jeg antok at siden dere er i slekt...
- Se på min sønns skammelige antrekk. -Nå starter han! Jeg visste det.
Beklager.
Skal du spise på et hotell i byen,
må du ha dressjakke, uansett hvor maten er fra.
Hvordan kan en mann på 18 år ikke vite det?
- Beklager, ingen har lært meg det. - Var det en spydig kommentar?
Det kan du vedde på.
Ordentlige hilsener og tale.
Ordentlige klær. Ordentlig kommunikasjon og manerer.
Jeg har aldri lært noe av det.
Bli sterk. Vær sterk.
Det er den eneste budskapet min far stadig sendte til sin sønn, Baki.
Jeg adlød det.
Jeg er sterk. Jeg gjorde det du lærte meg.
- Sett meg på prøve. Du kan gjøre det her. - Mr. Hanma.
Sett deg.
- Vil du ha en lett drink før middag? - Ja.
- Fersk appelsinjuice, takk. - En tørr sherry i et stort glass, takk.
Dette er en klassisk aperitiff. Smak litt.
- Det er godt. - Ja.
Sånn startet måltidet mellom far og sønn.
Det var så uvirkelig. Jeg spiste ute med faren min.
Opplevelsen var helt ny.
La meg fortelle dere om forretten.
Det er malte, svarte trøfler med steinsalt.
Det er smaksatt med en puré av hele oliven.
Den kombineres med tofu og fløte som passer japansk smak.
Det er en av kokkens anbefalinger. Nyt maten.
Bruk bestikket fra utsiden. Skje er best til denne retten.
Ok.
Dette er godt!
Dette er fantastisk. Nydelig.
Så skjeen plasseres sånn.
Jeg forstår suppe med kjøtt, grønnsaker eller sjømat. Men havskilpaddesuppe?
Det er nydelig.
Det sier seg selv at måltidet foregikk i stillhet.
Vi spiste bare ute, så det er naturlig.
Ønsker dere noe søtt?
Nei takk. Jeg tar en espresso i et stort krus.
- Jeg òg. - Ja visst.
Fars oppførsel var fantastisk selv her.
Jeg var stolt over å se hvor vant han var til sånne steder.
Det er bittert. Hvorfor må espresso være så bitter?
Det var bittert, så startet en bitrere samtale.
Hvorfor spør du om det nå?
"Hvorfor"? Fordi jeg gjerne vil vite det. Er det virkelig så rart?
Er det rart å ville vite hvorfor du drepte mamma? Jeg har aldri spurt før.
Hvorfor drepte du mamma, pappa?
Enkelte grenser bør ikke krysses med forståelsesevnen til en drittunge.
- Kjenn din plass! - Det er min rett å vite det som sønn.
Pappa, hva må jeg gjøre for at du skal si det?
Så, pappa...
Unnskyld meg.
- Er det dette jeg må gjøre? - Du din...
Eller kanskje
dette!
Tekst: Lovise Kvalsund