БАКІ ХАНМА
Скоро? Ти про свою битву з Бакі?
Це не битва.
Це бій батька і сина.
Огре, ти не розумієш?
Бакі намагається змусити тебе готувати для нього.
Я провів багато часу на полі бою.
Готувати — не проблема.
Ти вмієш готувати?!
Батько чи син...
Не існує правил щодо того, хто має готувати.
Батько і син мають бути близькими.
Немає причин, щоб це було неприємно.
Просто
чути щось подібне від тебе незвично.
Юджіро, а може, ти...
Ти ж не збирався
сказати «став надто м'яким», чи не так?
Я хотів сказати, що ти став ще гострішим.
СПЕЦІАЛЬНЕ МОЛОКО ДО КАВИ МІНЕРАЛЬНА ВОДА
Не знаю...
у мене є передчуття.
Хоча це бій батька і сина,
неможливо буде уникнути проблем, чи не так?
Як сміливо з твого боку.
З мого?
Юджіро Ханму не можна назвати сміливим.
Мій тато хіба не сміливий?
Ти б не називав землетрус, грім чи тайфун сміливими, чи не так?
Порівнянням з природними явищами мій тато пишався б.
Але ти збираєшся кинути виклик батькові вже завтра?
Ні-ні. Я не збираюся кидати виклик.
Просто, розумієте, ніхто не знає, що зробить мій тато.
Є речі, щодо яких навіть я не піду на компроміс.
Батько і син не завжди сходяться у поглядах.
Бакі, для мене бій батька і сина в сім'ї Ханма — найвидатніша подія,
набагато важливіша за будь-що в світі.
Якщо знадобиться, я мобілізую всю поліцію, загони спецпризначення і сили самооборони,
але я не дам цей бій зупинити.
-Ви помиляєтеся. -Га?
Ви справді думаєте, що є армія, яка може зупинити Юджіро Ханму?
Але я його зупиню.
Ти зупиниш його власноруч?
Так.
Я його кровний родич, зрештою.
Мені знадобиться ваша допомога, коли це станеться.
Будь ласка, захистіть цивільних, щоб вони не постраждали.
Зрозумів.
Я нізащо не дозволю зупинити цей бій!
Я ж не про це говорив.
БАР «О ДЕ ВІ» 1980
Ти і любиш? Кого?
Свого сина, Бакі.
Справді?
Я чекав цього дня.
Насіння, яке я старанно плекав, виросло
і нарешті вищирилося на мене.
Ось що ти маєш на увазі.
Я помітив...
що думаю лише про сина.
Хай що я роблю, він завжди займає частину мого серця.
Тут ти маєш рацію.
Це точно любов.
І мені часто сниться один сон.
Справді?
Сон, в якому я не можу й пальцем його торкнутися.
Гадаєш, він справдиться?
Такого ніколи не станеться.
Тому це й зветься сном.
Маєш такий щасливий вигляд, Огре.
Я трохи заздрю.
АЙКІ-ДЖИУ-ДЖИТСУ В СТИЛІ ШІБУКАВА
Я — однозначно ні.
Я здогадався.
Якщо суперником буде Юджіро Ханма, я не зможу.
Навіть не підете на місце проведення бою?
Розумієш, я — найкраще втілення самозахисту.
Це точно.
Бакі...
Бачиш, Бакі? Це неможливо.
Дивись, які чудові навички ти опанував.
Тобі варто відмовитися від цього бою батька і сина.
Юджіро Ханма колись був мішенню для всіх майстрів бойових мистецтв.
Але незабаром ніхто більше не кидав йому виклик.
Він став надто сильним
і перестав бути мішенню.
Від Юджіро тікати не соромно.
Можеш відкрито тікати від нього.
Жодна душа не сміятиметься з тебе.
Пане Шібукаво, ви теж помиляєтеся.
Га?
Це тактичний хід — уникнути бою, в якому не перемогти...
Це не дуель. Це не конфлікт.
Це навіть не змагання на порівняння сили чи поєдинок.
Це між батьком і сином, не більше і не менше.
Ти робиш це не тому, що маєш шанс на перемогу.
Ти не уникаєш цього, бо можеш програти.
Цього може ніколи не статися, або це може статися вже завтра.
Власне, таке навіть не планується.
Вибачте.
Бакі,
тепер я чудово розумію що саме я неправильно зрозумів.
Пане Шібукаво, кожен син у цьому світі
має право виступати проти свого батька.
І батько зобов'язаний прийняти це.
Гадаю, так і має бути між батьком і сином.
Не просто передчуття, радше впевненість.
Так, чудово.
Багато натертої редьки дайкон, риба на грилі, мариновані огірки.
Водорості мекабу, рис і суп з місо.
І стейк у центрі стола.
Він прийшов. Я так і знав!
Байдуже, з якої причини.
Одне те, що мій тато тут, вже добре.
Тут щось сталося?
Перепрошую, я не маю права розголошувати.
Зрозуміло.
Смачного.
Тато вклонився?
Він вклонився, оцінивши їжу?!
Не знав, що він так робить.
Що я взагалі про нього знаю?
Подякував за їжу?
Чому він взагалі вклонився?
Своїм батькам? Живим істотам, що стали цією їжею?
Усім, хто причетний до процесу?
Чи всім і за все разом?
Чи, може, нікому з них?
Чи мені?
Не кажи, що мені?
Не роби так.
Га?
Не запихай їжу в рот бездумно.
Усвідомлюй, що перед тобою, що ти їси.
Це відповідальність, обов'язок тих, хто поглинає життя.
Так. Добре.
Яка повчальна порада.
Навіть немає місця для заперечень.
Я багато про нього думав.
Я довго його ненавидів.
Я ставав сильнішим, щоб здолати його.
Я досягав значних успіхів, щоб краще пізнати його.
А поглянь на мене зараз.
Після всього цього я шокований собою.
Що я взагалі про нього знаю?
Останнім часом я багато їм водоростей мекабу.
Вони дуже корисні.
Вони продаються запаковані, з добавками,
але вони корисні.
Консерванти, харчові барвники, антисептики й різні хімікати.
Як вони можуть бути корисними?
Але їсти тільки здорову їжу...
Не можу сказати, що це корисно.
Їж і отруту, і поживну їжу.
Насолоджуйся смаком обох і перетворюй їх на плоть і кров.
Ось що важливо.
От чорт. Здається, я зараз заплачу.
Мій тато повчає мене й дає гідні поради.
Отакої. Стільки неочікуваних моментів.
Не можу повірити, що тато так вишукано тримає палички.
Що він так гарно з ними поводиться.
Усіма навичками етикету, яких мені бракує, тато володіє дуже майстерно.
Я і не знав, що рибу треба їсти так.
Я так пишаюся.
Я вперше так щиро пишаюся татом.
Ось чому
я хочу сказати це!
«Тату, можеш сьогодні помити посуд?»
Він знову вклонився.
Жодних сумнівів.
Тато висловлює вдячність на початку й в кінці вечері.
У нього набагато кращі манери, ніж у мене.
Я скажу це.
Не найсильнішій істоті на Землі, Юджіро Ханмі.
А своєму батькові, Юджіро Ханмі.
Ні, просто своєму татові.
Так.
Я просто попрошу свого тата.
Тату.
Я сказав!
Вибач, але...
Нема причин вибачатися!
...сьогодні...
А чому б і не щодня?
...не міг би ти помити посуд?
Я це сказав!
Знаю, ти й сам дуже зайнятий, але...
Він не відповідає. Чому він мовчить?
Ти не міг би...
Ударить? Як покарання?
Давай на чу-ва-чі.
Га? Що?
Якщо переможеш мене в чу-ва-чі, я помию посуд.
Я зрозумів.
Чого це ти такий чемний?!
Чу, ва, чі.
Я виграв!
Я побачу, як тато миє посуд!
Га? Що? Тату...
Бачиш?
Серйозно?
Запам'ятай це.
У цьому світі є ножиці, які можуть порізати й камінь.
«Бачиш?» Цілковита маячня!
ПОЛІЦІЯ
Усе гаразд.
Так, можна сказати, що все нормально.
Га? Не може бути!
От виродки!
Ви чого шляєтеся біля чийогось дому?
Ви що, мене зупинити вирішили?
Неймовірно.
Мені не подобається, що завжди ти запрошуєш мене.
Тож завтра я запрошую тебе. Нічого не плануй.
Що мені вдягти?
Овва...
Моє вбрання не для цього місця.
Насправді це абсолютно безглуздо.
Усе це.
Пане Ханмо, ми чекали на вас.
У нас для вас готовий приватний зал.
Сюди, будь ласка.
Це ціни за одну порцію?
Уся стіна — суцільне вікно.
Вам подобається?
Мій батько часто користується цим залом?
Так. Він часто тут буває.
Що з меню він зазвичай замовляє?
Він їсть багато всього.
Але замість яловичини чи курятини,
він надає перевагу м'ясу дичини, оленів, качок, кабанів і...
Пане Ханмо! Коли ви приїхали?
Тату...
Менеджере, це особиста інформація.
Вибачте! Я нічого такого не мав на увазі.
Тато в костюмі?
Я чув, що це ваш улюблений син.
І подумав, оскільки ви близькі родичі...
Поглянь на ганебний вигляд мого сина.
Починається! Я так і знав.
Вибач.
Якщо йдеш на вечерю в столичний готель,
маєш одягнути піджак, незалежно від кухні, страви якої замовиш.
Як може 18-річна людина цього не знати?
Вибач. Мене ніхто цього не вчив.
Це зневажливе зауваження?
Саме так, повір.
Правильні вітання. Правильна мова.
Правильне вбрання. Правильне спілкування. Правильні манери.
Мене ніхто нічого з цього не вчив.
Стань сильнішим. Будь сильним.
Це єдине, чого мій батько, Юджіро Ханма,
постійно вимагав від свого сина Бакі.
І я цю вимогу виконав.
Я сильний. Я досягнув успіху в єдиному, чого ти мене вчив.
Випробуй мене. Можеш навіть тут.
Пане Ханмо...
Сідай.
Бажаєте якогось аперитиву перед вечерею?
Так.
Апельсиновий фреш.
Сухий херес у великому келисі, будь ласка.
Це типовий аперитив.
Скуштуй.
Непогано.
Так.
Отак почалася наша трапеза батька з сином.
Це було так нереально. Вечеряти в ресторані з батьком...
Досвід був надто новим.
Дозвольте розповісти вам про закуску.
Це мелені чорні трюфелі, приправлені кам'яною сіллю
і политі пастою, яку готують із цілих оливок.
А для надання японського смаку додають проціджений тофу й свіжі вершки.
Це одна з рекомендацій шеф-кухаря.
Насолоджуйтеся.
Починай з приборів, які ззовні.
Цю страву краще їсти ложкою.
А. Добре.
Смакота!
Неймовірно. Дуже смачно.
Он як слід класти ложку.
Я розумію м'ясний, овочевий чи морський суп,
але суп з морської черепахи...
Ах, як смачно.
Зрозуміло, що наша трапеза батька з сином пройшла спокійно.
Ми їли в ресторані, тож це цілком природно.
Чи бажаєте чогось солодкого на десерт?
Ні, дякую.
Мені еспресо у великій чашці.
Мені теж.
Зрозумів.
Навіть тут батькова поведінка була дивовижною.
Я щиро пишався тим, як він звик до таких місць.
Гірка.
Чому кава еспресо має бути такою гіркою?
Було гірко, а потім почалася ще більш гірка розмова.
Чому ти про це питаєш?
«Чому»?
Бо я справді хочу знати.
Невже це так дивно?
Хіба так дивно цікавитися, чому батько вбив мою матір?
Я ніколи про це не питав.
Чому? Чому ти вбив маму, тату?
На деякі території не варто ступати з рівнем розуміння нахабної дитини.
Знай своє місце!
Як її син я маю право знати.
Отже, тату,
що мені зробити, щоб ти мені сказав?
Скажи, тату.
Прошу вибачення.
Оце я повинен зробити?
Чому ти...
Чи може...
краще так?
Переклад субтитрів: Марина Хижнякова