De här kläderna kommer inte att funka.
Vi har väntat på dig, herr Hanma.
Vi har ett privat rum redo för dig.
Den här vägen, tack.
Det är bittert.
Varför måste espressokaffe vara så bittert?
Det var bittert, och sen drog ett ännu bittrare samtal igång.
Varför frågar du det nu?
Varför?
För att jag verkligen vill veta.
Är det så konstigt?
Är det så konstigt att vilja veta varför min far dödade min mor?
Jag har aldrig frågat.
Varför?
Varför dödade du mamma?
Vissa gränser bör inte korsas med förståelsenivån hos en snorunge.
Vet din plats!
Som hennes son är det min rätt att veta.
Så, pappa,
vad måste jag göra för att du ska berätta?
Så, pappa...
Ursäkta mig.
Restaurangchefen Mitsuo Nonaka, som serverade dem, berättade senare...
Jag glömmer det aldrig,
en syn så skrämmande att jag tvivlade på mina egna ögon.
Är det här vad jag måste göra?
Du din...
Eller kanske...
...så här.
- En jordbävning! - En stor en!
Det var en mystisk syn.
De två var de enda som inte skakade.
Visst, du är oförskämd,
men även du borde veta vad det innebär att lägga ett finger på mig.
Lägga ett finger på dig?
Kom igen, det var inget.
Jag trodde inte det skulle funka på dig.
För den otroliga Besten är ett tachi-shime- grepp rena rama leken.
Jag hör att du kallar matchen mellan oss en far-son-fajt.
- Vill du inte att jag gör det? - Nej.
Det är okej.
Baki...
...givakt!
POLIS
Du...
Du smiskade mig!
Baki...
I fyra år hade han längtat efter den här kraftmätningen med sin far.
Men den unga mannen kämpade.
Men med vad?
Han ville backa undan, springa iväg, fly.
På sin fars order kunde han inte låta bli att stå i givakt.
När hans far närmade sig kunde han inte låta bli att fly.
Sen kom
den omänskliga träffen.
När han for genom luften,
när han flög ut,
när han skyddade sig,
kom han till en djup insikt:
"Han är på en helt annan nivå."
Det är inte ditt fel.
Det är inte ditt fel,
utan det är den här handens fel, handen som tog tag i din fars hals.
Din jävel.
Den unga mannen började förstå.
Han siktade inte på känsliga ställen.
Det här var ingen fajt.
Det här var disciplin.
Du verkar inte ha reflekterat nog.
Tror ni att han mår bra?
Ursäkta att jag stör mitt i middagen.
Som ni ser disciplinerar jag min
oförskämda son.
Inte en chans!
Jag uppfostrar honom just nu.
Förälder och barn.
Far och son.
En relation som uppmanar till konflikt gång på gång.
Sonen som försöker övervinna sin far. Fadern som inte låter sig övervinnas.
Vilken fröjd, va?
Vilken fröjd!
Det är en person!
Vad...?
Vad fan håller du på med?
Mord och självmord?
Nej, det skulle han aldrig göra!
Han är den sista personen som skulle begå självmord!
Baki,
gör dig redo för landning.
La...?
Landning?
Är det möjligt att landa på ett mål efter att ha hoppat från ett höghus?
Förvaltare Akio Kamura, 53 år, med den luftburna träningsenheten
i den 1:a luftburna brigadens markbaserade självförsvarsstyrka,
som har utfört 345 hopp, hade det här att säga...
Man behöver avstånd, höjd.
Till exempel,
om man intar lämplig position på 3 000 meters höjd
kan man röra sig 1 000 m på 60 sekunder.
Därför,
om man är över 150 m upp,
och vill träffa en bil nedanför, kan det vara möjligt.
Det finns bara några få fall
där en person räddades genom att landa på ett fordon.
Men trots det...
Han lever.
De här lyxbilarna må vara värdelösa,
men de funkar bra som stötdämpare.
Okej.
Vi har ätit.
Vi har druckit vårt te.
Var inte så barnslig.
Du kan inte vara klar efter det här!
Hjälp mig upp.
Jag kan inte röra mig.
Hjälp mig upp.
Ett handslag med vänster hand symboliserar slutet på en relation.
Trots det tog han sin fars vänlighet och vände den mot honom
med en påfallande överraskningsattack.
Det var en orättvis handling. Och känslorna som for genom sonens hjärta...
Var det ånger?
Självmedvetande?
Skuld?
Tillfredsställelse?
Det fanns ingen tid att tänka på vad han hade vunnit eller förlorat.
Bilden som ofrivilligt dök upp i sonens sinne...
...var den här:
En enorm och evig sten, ständigt utsatt för vind och regn.
Den rundade ytan hade lyster
och var täckt av ett centimeter tjockt lager gummi.
Det var vad han träffade med all sin styrka.
En mängd bilder dök upp på ett ögonblick.
De flesta var allvarliga och hopplösa.
Du din...
...oförskämda jävel!
Ta honom!
Stanna!
Du är bara en snorunge,
men du undvek känsliga ställen och slog med öppen hand.
Priset för att ta det lugnt med Yujiro...
Aj!
Det kommer att kosta dig.
Tror du att du har det,
att du har rätten...
...att ta det lugnt med mig?
Har du den rätten, din jävel?
Svara mig!
Det...
Det där gjorde ont, din jävel!
Det kommer att bli en lång natt.
Det stämmer, pappa.
Jag behöver inte lyda dig.
Det här är ingen strid.
Så länge det är vi två som möts
är det en far-son-fajt.
Så jag tänker inte sikta på känsliga ställen.
Spinning back fist.
I en far-son-fajt försöker man inte göra skada...
Du är en så orimlig snorunge.
Vi kanske inte
siktar på
känsliga ställen
eller försöker göra skada...
...men jag fajtas fortfarande mot Yujiro Hanma.
Pappas första riktiga attack på fyra år, nästan 1 500 dagar.
Han kanske undviker känsliga områden, men...
I det ögonblicket kände han sig maktlös.
Skillnaden mellan honom och hans far var för stor.
Genast!
Ögonblickligen!
Även om din hjärna är en skithög är din kropp snabb till ånger.
Den här rörelsen föraktades då den användes av kvinnor och barn.
Han tänker göra det!
Det är perfekt tillfälle att använda den.
Dess dödlighet är låg,
men smärtan den orsakar är enorm.
Piskstöt.
Gör den, då. Rörelsen som används av kvinnor och barn.
Hur kommer en piskstöt från Yujiro Hanma att kännas?
Hur kommer den att kännas?
Slaget Baki träffades av var olikt nåt han nånsin upplevt.
De få ögonblicken som borde ha ägnats åt att gå till motattack
kunde bara ägnas åt att göra sig redo.
Och sen...
Aj!
Det gör ont!
Den här är inte helt värdelös.
Det är andra gången du har stått i givakt idag.
Kroppen han trodde att han hade härdat och finslipat...
...förråddes helt av sin brist på smärttålighet.
Det var som en stålpiska.
Dess mål var människokroppens största organ:
huden.
Det går inte att skydda den helt.
Han var tvungen att använda den,
rörelsen som användes av kvinnor och barn och som hans far hade lärt honom.
Känn smärtan, för fan!
Den smärtan är svår att uthärda.
Gå in i glömskans rike där du glömmer allt...
Det var inte förvånande att den unga mannen blev chockad.
Hans fars förvandling fick honom att se skinnflådd ut.
Det är enkelt att förstå.
Vi säger att du slår till din högra hand.
Sen slår du till din vänstra för att reducera smärtan.
Han skingrade smärtan från piskstöten.
Hans ögon var utbuktade.
Hans tänder hopbitna.
Han knöt nävarna med all sin styrka
och öppnade dem med samma styrka.
Han slappnade av i armarna med all sin styrka
och spände dem med samma styrka.
Han satte ner benen med all sin styrka och lyfte upp dem med all sin styrka.
Hans mage var urholkad.
Hans bäcken tippat.
Hans bröst åtstramat.
Hans rygg spänd.
Han slappnade inte av i nån del av sin kropp.
Med andra ord...
Ja,
han spände varenda muskelfiber medan han stod still.
Tack vare smärtan från att spänna hela kroppen
skingrade han smärtan från sin hud.
Han kunde knappt behålla sitt neutrala uttryck.
Gjorde...?
Gjorde det inte ont?
Den smärtan?
Korkat av en gröngöling till snorunge att inte sikta på en känslig punkt.
Oavsett hur korkad du må vara
är jag säker på att du förstår till viss del nu.
Kom an, bara.
Kom an som om du skulle hämnas en förälder.
Det behöver du inte upprepa.
Det här är hämnd, trots allt.
Den unga mannen intog en attackposition för första gången den kvällen.
Från öppen hand till knytnäve...
Vad den förändringen innebär.
Pappas händer är fortfarande öppna.
Jag har intagit en position.
Nej, så är det inte.
Jag valde inte att inta en position.
Jag tvingades till att inta en position.
Såja.
Som nybörjaren du är – attackera mig med allt du har.
Baki!
Ge allt du har, Baki!
Mitsunari...
Oroa dig inte.
Alla närboende och hotellgäster
har evakuerats av militären.
Vilken energisk gammal man.
Förstör Besten, tillsammans med hela byggnaden!
Jag uppskattar det.
Jag är inte längre så spänd.
Jag tänker
ge allt.
Inte bra.
Fantastiskt.
Så fort min arm var fullt utsträckt, som en solid stolpe...
Han mötte slaget
i precis det ögonblicket.
Han vet hur jag funkar.
Jäkligt bra.
Baki,
det där var sista gången.
Han vet att jag ljuger.
Du höll igen.
Jag har också hållit igen, som svar på din förolämpning.
Jag måste visa honom mitt riktiga jag som finns djupt inombords...
Jag gör det inte igen.
Det är ett som är säkert.
Det som står framför mig är personifieringen av styrka,
prydd av otaliga bedrifter.
Det är klart han skulle se alla mina förmågor med ett ögonkast.
Herre...
Kom igen, Baki.
Det räcker.
Visa din far din riktiga skicklighet.
Vi gör det här på riktigt.
Okej?
Undertexter: Josephine Roos Henriksson