BAKI HANMA
Baki, det var siste gang.
Han vet at jeg lyver.
Du holdt igjen. Jeg har også holdt igjen på grunn av fornærmelsen din.
Jeg må vise ham den ekte meg som er dypt inne...
Kom igjen, Baki, nå er det nok.
Vis faren din hva du virkelig kan.
La oss gjøre dette på ordentlig. Greit?
Jeg ser tvers gjennom deg, Baki.
Skynd deg og vis meg hva du kan. Kom igjen.
Så klart. Selvsagt ser han gjennom meg.
All fremgang jeg har gjort for dette... Min vekst. Min evolusjon.
Han har nok sett gjennom alt.
Greit, paps.
Slapp av.
Musklene mine. Alle leddene mine.
Organene mine.
Selv fuktigheten i kroppen min.
Bare da kan jeg manifestere den utrolige farten.
Bare den organismen, min lærer, kan produsere
en starthastighet som er maks tempo.
Jeg kan nesten ikke vente. Jeg vil bare klemme deg.
Ikke stopp!
Slapp av.
En slapphet som overgår all slapphet.
Smelt selv den underbevisste stivheten i muskelfibre.
I den unge mannens sinn var ikke muskelfibrene fiber mer.
De ble væske. Han så for seg at væsken fordampet.
Ekstremt slapp.
Nå! Han utfører maks starthastighet bare kakerlakken er i stand til.
Hvordan er det, far? Manøveren på 250 km/t som sønnen din har utviklet.
"Kakerlakk-taklingen"!
Han sparket utallige glasskår barføtt, men han blødde ikke en dråpe.
Det er ikke vanlig trening.
Hva er dette?
Hvor lærte du dette?
Du gjør muskelfibrene til væske, så gjør du dem til damp.
Så strammer du dem et øyeblikk senere.
Den eksplosive kraften som blir skapt overgår mine forventninger.
Mange konkurrenter og kampsportutøvere
har forsøkt den vanskelige formen for avslapning.
Men de klarte aldri å slappe av til de ble væske.
Hvor lærte du denne evnen?
Hvem lærte deg det? Hvem er læreren?
Baki. Du har en utmerket lærer.
Det fins en vandrehistorie om en far og sønn som var sterkest.
Det fins en hemmelig kamparena et sted under Tokyo.
Slåsskjemper, kampsportutøvere og konkurrenter samles
for å avgjøre hvem som er sterkest.
Reglene er svært enkle. Slåss med bare never, det er alt.
Slag mot skrittet, øyestikking og selv biting er lov.
Regjerende mester i den tøffe konkurransen
er utrolig nok en 17 år gammel ung mann.
Men den som skremmer den sterkeste av unge menn, er faren hans.
Han beseiret folk, slaktet andre arter,
overvant våpen og ødela krigsmateriale.
Han overvant de mektige og gjorde militæret redd ham.
Myndigheter behandlet ham med omhu.
Han hadde tatt rå styrke til det ekstreme.
Det er sånn vandrehistorien fortsetter. Det har vært farlig anspent mellom dem.
Unge menn holdt fast i denne hemmelige informasjonen.
VANDREHISTORIER
Selv denne mannen kan bli overrasket.
Hva?
Hva er alt oppstyret?
- Det er Ogre! - Hva?
- Der! - Er det virkelig ham?
Hva? Fantastisk!
Pokker, jeg har ikke ord.
Da han reiste seg...
Jøss!
Fantastisk! Hei! Der er han!
Er det Baki?
- Baki! - Hva?
Hvor er faren din?
- Det er Ogre! - Hva?
- Han er der! - Han er der!
Alt startet med en enkel nyhetssending.
Vi har nettopp fått en nyhetsrapport.
Opprørspoliti og forsvarsstyrken sperret Park Hilton i Shinjuku i Tokyo.
Utrolig nok er grunnen til dette
en far-sønn-kamp mellom én far og én sønn.
INGEN ADGANG
- Mr. Kasuga. - Se på det!
Formen er ugjenkjennelig, men det er en bil.
Det mest utrolige er at den tilhører statsministeren.
Statsministeren?
- Har det skjedd en ulykke? - De falt på den!
De falt fra toppen av hotellet og ned på den.
Hotellet er avsperret og en bil er ødelagt.
Forsvarsstyrken er utplassert. De må være en utrolig far og sønn.
De innså det. De innså det her, der og der òg.
"Jeg vet hvem de er!"
VANDREHISTORIER
"Ryktet, hvor en far og sønn... Kampen deres har begynt!
Jeg kan fortsatt rekke det. Jeg kan rekke det.
Drar jeg nå, rekker jeg det!"
- Baki! - Verdens sterkeste!
Dette er ikke en visning, men...
Dette var noe brått og uventet. Folkemengden var enorm og ufattelig stor.
Hvem pokker tilkalte disse folkene?
Hendelsen var ufattelig selv for den intelligente Yujiro.
Nærmeste stasjon var fullpakket. Publikumet ville bare fortsette å vokse.
Det var naturligvis ikke første gang han slåss foran folk.
Men atmosfæren føltes så fremmed.
- Verdens sterkeste far og sønn slåss! - Hvor sterke er de?
- Hei, la oss dra. Det er nok for i dag. - Jeg er ikke dum.
- Hva? - Er det ikke dette du mener, pappa?
"Det blir for flaut å feile foran folk. Hva om vi utsetter det til i morgen?"
Ikke sant?
Har du blitt gal, sønn?
Det naive publikums øyne så ikke noen av de tre fortløpende angrepene.
Men det blotte øye fanget...
...øyeblikket etter støvskyen fra angrepet begynte å dale.
Hva?
- Hva var det? - Det smalt.
- Han dukket brått opp i lufta. - Så smalt det.
Jeg så ikke noe.
Akkurat som den unge mannen, lærte de fremdeles.
- Hvem vil starte? - Ogre, garantert!
- Nei, det blir Baki! - Det har allerede begynt for lenge siden.
Det stemmer. Sånn er det mellom to eksperter.
- Det begynte det øyeblikket de møttes. - Jeg skjønner.
Jeg skjønner. Det er det jeg lærte deg.
En kamp kan ikke avsluttes av én part. Begge må være enige før det kan skje.
Etter angrep, spiller det ingen rolle om du liker det. Du må angripe.
Jeg kan ikke huske sist noen fikk meg til å blø.
Står du ovenfor fare, må du overvinne den selv.
Min respekt for ham lå bak de tre angrepene mot hans vitale punkt.
Se på ham, han er overhodet ikke rystet. Slo jeg ham i det hele tatt?
Eller lot han meg slå ham?
Jeg har uansett ikke noen annet valg enn å gå for det.
Slapp av. Smelt.
Gjør hodet om til vann.
Ja, sånn.
Hva? Jeg beveget meg ikke! Ikke ett eneste steg!
Du brukte samme manøver mot meg to ganger.
"Uforskammet." Jeg er ganske sikker på at jeg hørte det ordet. Jeg tror det.
Kenichi Sawai en ekstraordinær ekspert i kung-fu selv om han var japansk.
Dette var hans ord.
"Slår du med smidigheten til en baseballkaster
og treffer ansiktet, vil det forårsake store skader.
Du treffer øynene og nesen samtidig.
Motstanderens øyne vil renne så mye at de ikke ser."
- Fløy han derfra? - Det er over ti meter!
Hva? Han kommer hitover!
Ogre.
Vet du hva, Ogre?
Jeg er glad på dine vegne.
Drømmen din har gått i oppfyllelse.
Du elsket og elsket og lengtet.
Du oppdro og pleide,
og nå har dagen kommet. Jeg er litt sjalu.
Var det en biologisk reaksjon på skaden eller misnøyen med maktesløsheten?
Med endeløse tårer som rant, kom han stille frem til en konklusjon.
En far-sønn-kamp passet ikke nå.
Han måtte kjempe.
Han reiste seg!
Greit, la oss gjøre dette.
Vent. Han sluttet å blø.
Når en kjemper blør i ringen, brukes hemostasemidler som førstehjelp.
Men det fins en mer effektiv metode mot blødninger. Viljen til å kjempe.
En kraftig kampvilje stimulerer sekresjon av adrenalin.
Ingenting er mer effektivt.
Det er eksempler på begavede sekundanter som provoserer
og øker kampånden for å stanse blødningen.
Jeg ser du ikke har gitt opp ennå.
Gitt opp?
Ikke vær latterlig.
Jeg er glad på dine vegne, Baki.
La ham leke med deg. Lek ham leke med deg så mye du vil.
Baki.
Ingen annen far vil leke så mye med barnet sitt!
Jeg skylder deg en.
Koordineringen mellom forsvarsstyrken og opprørspolitiet gikk greit.
Dette vil nok beskytte vanlige borgere.
Bragder bare min slektning kan oppnå. Han er utmerket så langt.
Men dette er en kampsport.
Jeg skjønner.
Han er her.
Hva?
I så fall...
...må jeg vise det.
Jeg vet at du vil klare det med dine øyne.
Du vil klare å se det med ditt syn.
Du din...
En dyktig utøver av De formendrende nevene kan vise
beistet de etterligner. De kan gjøre formen synlig.
Tilskuerne kunne tydelig se
et syn de aldri hadde sett før.
Formen på T. rexens største rival.
Du er søren meg en dedikert sønn!
Samtidig...
...var det noen som så på far-sønn-kampen.
En med syn åtte ganger sterke enn 6/6?
Tekst: Lovise Kvalsund