Jeg ved, du kan se det med dine øjne.
Jeg ved, du kan se det.
Hvad synes du, far?
Yujiro Hanma havde ønsket at se den her.
Jeg har hentet den langt borte.
T. rex' rival, triceratops.
Dynamikken i den unge mands bevægelser...
Tyngden i hans fødder, da han plantede dem...
Blikket, der viser den oldgamle kampånd,
fik alle til at tænke det samme.
Viljen bag denne form...
Vægten, denne form er udstyret med...
Drabeligheden, denne form vækker...
De ting blev gjort klart for alle.
Jeg kan se den.
Fantastisk.
Den er enorm.
Det er kæmpe. Seks meter høj. Nej, otte.
Og især gennem hans fars øjne med deres guddommelige syn.
På det tidspunkt var den unge mands krop forsvundet...
...og hans vilje, der skabte illusionen, havde taget fysisk form.
Fra sin ungdom havde han ofte tænkt på dem.
Mens han voksede op, tænkte han ofte på dem.
For at være ærlig, selv efter han blev voksen,
tænkte han på dem endnu.
Ikke kun fem eller seks gange.
Hvor stærke er de fyre lige?
Angrib mig.
Jeg vil nyde det her.
Ligesom jeg har drømt, så angrib mig!
Han gav los! Endelig fik han lov at bruge den.
Triceratops-næven!
Jøsses!
Bilen!
De væltede den!
Jeg indrømmer,
den styrke, der kræves for at løbe mig over ende,
mens du river asfalten op og endda vælter en bil,
er ikke i din knap 70 kilos krop.
Jeg nød den primitive fysiske styrke.
Og nu
den perfekte shokeiken,
den stil, man bør stræbe efter...
Jeg skal sige dig, hvad det er.
Yushoken imiterer bjørnens kampstil.
Kokeiken stammer fra tigerens kraft.
Toroken inkorporerer knælerens kampstil.
Og så er der din originale...
Kyoryuken, dinosaur-næven.
Man kan variere formerne,
men det er bare imitationer.
Interessant.
Hvad vil du vise mig?
Gå ikke glip af
den perfekte shokeiken.
Hans far lo og sagde, at det kun var en efterligning.
Hvad vil han bruge? Hvad efterligner han?
Din idiot.
Det er bare noget, jeg finder på.
Hvad?
Hvad var det?
Hvad?
Nu forstår jeg det.
Det er så meget dig, far.
Hov, er det ikke...
Shokeiken trækker på en stærkere kæmpers kampstil.
Derfor kulminerer den i Yujiro Hanma-formen!
Det er det lys, vi lige så!
Beklager.
Jeg kender ikke noget stærkere end det.
Det er der ingen tvivl om.
Min far løftede armene
og slog så løs i luften.
Den usynlige kraft fløj gennem luften og ramte mig.
Det var sådan, det føltes.
Hans cirkelspark lavede en smuk bue i luften.
Med slaget blev en usynlig kraft udløst.
Den kraft havde allerede fået fysisk form
og kunne ses tydeligt.
Min fars ord var ingen løgn.
Yujiro Hanma udførte "Yujiroken".
Den var kraftfuld, naturlig og smuk.
Den ægte vare efterlignede sig selv.
Ingen anden form for shokeiken kunne være så naturlig.
Hvordan var min form?
Far.
Din knytnæve er så hård som Yujiro Hanmas.
Dine muskler så stærke som Yujiros.
Din fart som Yujiros.
Yujiro Hanma udfører naturligvis Yujiro Hanma perfekt.
Men far...
Ja?
En kampforms dyd er ikke i dens udseende.
Virkelig? Handler det ikke om udseende?
Hvad så?
Hvis du ikke ved det, må jeg lære dig det.
Det er rigtigt. Målet for en form er, at den er nyttig i kamp.
Det må jeg lære min far.
Pis.
Hvornår blev jeg sidst slået sådan her?
Hvad? Gik han i dørken?
Hvad i alverden skete der?
Hans far blev...
Snublede han?
Det så ud, som om han snublede.
Møgunge. Du har allerede nået det niveau som 18-årig.
Jeg havde allerede indrømmet, at min søn, Baki, var det bedste legetøj.
Men jeg vidste ikke, at du havde den slags i ærmet.
Jeg sendte ufrivilligt et signal.
Du brugte det halve sekund,
hjernen bruger på at kommunikere til kroppen, til din fordel.
Godt klaret.
Jeg klapper dig på hovedet. Kom her.
Hvad? Det er latterligt!
Hvad pokker er det?
Vær ikke genert. Kom her.
Det er en kamp!
Det er naturligt, at jeg roser min søns store bedrift.
Hvad?
Hvad? Tårer...
Hvad. Hvad pokker er det?
Kom her. Jeg klapper dig på hovedet.
- Vil han... - Klappe ham på hovedet?
Ja, ikke?
Ingen tvivl om det!
Han sagde, han ville klappe mig på hovedet!
Og han holder sin hånd...
Det er beviset, han kan kun klappe mig på hovedet sådan!
Hvad laver du? Kom her.
Jeg forstår ikke, hvad du mener?
Det er naturligt, at jeg roser dig.
Det her er latterligt.
Vær ikke genert. Kom her.
Det er en kamp!
Hvad så?
Hvilken far roser ikke sin søn for en stor bedrift?
Hvad?
Denne følelse...
Femten centimeter under den unge mands kraveben, dybt inde,
opstod der pludselig noget, der lignede smerte.
Selvom det gjorde ondt, ville han ikke give slip.
En smerte, der er svær at give slip på.
Jeg kan ikke se på det.
Hvor rørende...
Det normale ved at blive rost af sin far
var noget, han havde savnet i 18 år.
Følelsen af påskønnelse, bedrift og glæde,
når ens far roser en,
havde barnet måtte undvære.
Det var blevet ham alt for uvant.
Du er så ond, far.
Hvad?
Når du siger til mig, at du klapper mig på hovedet.
Hvad? Vil du ikke have det?
Det sagde jeg ikke...
Hans fars knytnæve havde været knyttet så stramt,
men nu slappedes den forsigtigt og prøvede at røre ham.
"Jeg er ligeglad. Helt ligeglad med,
om det er en fælde eller et trick.
Det er det værd, hvis jeg bliver klappet af den hånd."
Nej, det kan jeg ikke. Jeg kan ikke.
Dette øjeblik er uerstatteligt.
Det er en kamp for at vinde.
En konkurrence for at se, hvem der er stærkest.
Godt sagt!
Godt...
Det er en god mulighed.
En unik mulighed, hvor man kan opleve styrkens essens.
Styrkens essens?
Så du det ikke komme?
Jeg kan ikke røre mig. Jeg er i en skruestik!
Så hvad er styrke?
Jeg ville klappe dig på hovedet,
men du afviste mig.
Hvad sker der?
Det er faktisk ganske enkelt.
Jeg klapper dig på hovedet.
Hold op!
Slip mig!
Du er spændt.
Styrke er kraften til at opfylde dine ønsker.
Se lige det søde ansigt.
Den unge mand følte styrkens essens.
Hvor ynkeligt.
Slip mig, for fanden!
Hvordan kan han behandle sin søn sådan?
Han er helt igennem sadist.
Du er så grådig efter ros.
Du er så besværlig.
Jeg er fri til at dræbe dig og til at elske dig.
Det er lige meget, om du afviser det eller ej.
Kraften til at være upåvirket af omstændigheder.
Kraften til at opfylde dine ønsker.
Det er...
...styrkens mest basale væsen!
"Udholdenhed er også en del af styrke."
"At overvinde sig selv er også en del af styrke."
Glem ikke målet!
Der er ingen grund til at lytte til det andet vrøvl!
Fantastisk! Han landede som en kunstskøjteløber!
Enhver forklaring er kun tomme ord
til dem, der ikke kan opnå deres vilje.
Med andre ord er det de svages undskyldning.
Slår du ham med fuld kraft, Bæst?
Styrke er hverken god eller ond.
De stærke holder ikke ud.
De behøver ikke udholdenhed.
Det er ikke nødvendigt at overvinde sig selv.
De undskyldninger
forurener og ødelægger styrke og bør fjernes!
Hans fars hensigter blev tydeligt formidlet.
Barnet modtager beskeden gennem smerte og lærer lektien.
Dit mellemgulv stiger langsomt, og dit åndedræt er overfladisk.
Jeg har lige rost dig, men se dig nu.
"Du er en taber."
Det var den umiskendeligt, hvad hans far sagde.
Men alligevel kunne han ikke rejse sig. Det var hans tilstand.
Jeg nød det lidt.
Skal jeg afslutte det med et slag eller et spark...
Hvad?
Wow. Det er ham!
Det levende fossil!
Det er Pickle!
Sikke en aften!
Pi...
Jeg har tænkt på dig mange gange.
Se, hvor jaloux han er.
Bland dig udenom, dit røvhul!
Skrid!
De ord fra en ven...
Pickle var fra en fjern fortid, kridttiden,
han kunne ikke vide det.
Men nogle ting forstod han.
Han fik skæld ud.
Det er naturens orden. Det er forbudt at blande sig.
Det er en regel, der skal overholdes.
Tænderne kunne bide gennem den primitive rustning...
Han stolede på, at de aldrig ville knække
Men en var itu.
Pickle, 145,5 millioner år gammel...
...lærer sociale spilleregler.
Beklager forstyrrelsen.
Festen var lige ved at ende, men jeg er glad for, den er begyndt igen...
Hvis din ven ikke var dukket op, havde det været slut!
Jeg vidste, han ville...
Skal vi begynde?
Moderne tids første kamp på instinkter.
Jeg vidste, du ville gøre det.
Da faren trådte frem,
forudsagde sønnen det og kom ham i forkøbet.
Men faren havde allerede forudsagt, at han ville forudsige det.
Person A beslutter at angribe.
Et halvt sekund før beslutningen forudsiger person B det og stopper ham.
Person A fornemmer straks, at han er afsløret
og forudsiger person B's forudsigelse.
Person A's forudsigelse forudsiges af person B,
så af person A, så af person B, så...
Argh...
Hvor længe fortsætter denne cyklus af forudsigelser?
Hvor længe?
Undskyld mig.
Hvis jeg kunne have vundet allerede, havde jeg gjort det.
Så længe jeg ikke kan det...
...har jeg intet andet valg.
Jeg må lede. Jeg må søge.
Da jeg er født som en svag person, er mit eneste valg at bedrage dig.
Det må du undskylde.
Fint.
Hvad?
Et halvt sekund før... Søgen efter det bevidste instinkt.
Jeg føjer dig.
Som din far accepterer jeg din udfordring.
Hvad?
Jeg udfordrer dig til at forudsige mig og være hurtigst.
Som sværdkæmpere i gamle dage.
Som fortidens pistolmænd.
Et halvt sekund før beslutningen tages,
afslutter jeg denne tåbelige leg!
Prøv bare.
Jeg udfordrer dig!
Tekster af: Anja Molin